Bent Solhof
Mâris Putnins

Prop & Berta 3
TRYLLENØDDEN

CARLSEN

Prop og Berta 3: Tryllenødden

Prop og Berta er ude i skoven for at plukke nødder til deres gode ven politimester Frederiksen. En af nødderne viser sig at være helt umulig at knække. Da den senere dukker op i Props lomme og får de mærkeligste ting til at ske, går det op for dem, at det må være en tryllenød. Samtidig er borgerne i byen gået i panik. Banken er nemlig blevet røvet af den frygtelige Bukserysterbande! Og så er det faktisk ganske rart at have en tryllenød i baghånden.

Om Prop og Berta

Den lille, tykke mand, Prop, og hans ko, Berta, bor i deres lille, hyggelige hus i skovbrynet. Men dybt inde i skoven bor den onde heks Fullatrix. Hun laver mange stygge heksekunster og prøver på alle mulige måder at skade Prop og Berta og byens borgere, især politimester Frederiksen. Heldigvis kan Prop og Berta altid hente hjælp hos tyttebøvserne, og sammen får de has på den fæle heks.

Her er en ny historie om mine to gode venner, Prop og Berta, den lille tykke mand og hans ko.

Som du måske ved, bor Prop og Berta i et lille, hvidt, stråtækt bindingsværkshus, der ligger lige i skovbrynet. Prop og Berta synes selv, at de bor det allerbedste sted i hele verden, for de holder begge to så meget af naturen. Og deres hus ligger så tæt ved skoven, at det næsten er, som om den er en stor have, der hører til huset.

Prop og Berta går tur hver dag, og derfor ved de besked om alt, hvad der sker i skoven. Når de en varm sommerdag bliver rigtig lækkersultne, så ved de lige præcis, hvor de finder de allerbedste og lækreste skovjordbær. De kender de bedste hindbærsteder, og de ved, hvor de allerbedste nøddebuske vokser.

Og om efteråret, når den dag kommer, hvor de skal ud at plukke nødder, så er Berta altid meget glad. Ikke fordi hun holder særlig meget af dem. Det gør køer ikke. Men der er en anden af Props meget gode venner, der elsker nødder. Det er politimester Frederiksen. Men han har altid så travlt nede på politistationen, at han ikke har tid til selv at gå ud i skoven og plukke dem. Derfor er det en fast tradition, at Prop og Berta altid plukker en stor pose nødder til Frederiksen. Og Berta ved, at når de bagefter går hen på politistationen for at aflevere nødderne til Frederiksen, så får hun altid et stort glas kakaomælk som tak.

Og Berta elsker kakaomælk. Hun holder så meget af det, at Frederiksen for sjov skyld er begyndt at kalde det „BERTAOMÆLK“.

Så da Prop en aften sagde: „Ved du hvad, Berta? I morgen tror jeg, vi skal ud at plukke nødder,“ blev Berta meget begejstret. „Muhu,“ sagde hun. „Skal vi så ikke skynde os at gå i seng? For jo før vi sover, jo hurtigere bliver det i morgen.“

Prop og Berta gik meget tidligt i seng den aften.

Næste morgen kunne det slet ikke gå hurtigt nok for Berta med at komme ud i skoven. Hun gav sig knap nok tid til at spise sin morgenmad. „Skynd dig nu lidt, Prop,“ sagde hun. „Vi skal jo ud at plukke nødder.“ Prop drak sin morgenkaffe så hurtigt, at han var lige ved at brænde tungen.

Det var altså endnu tidligt på dagen, da Prop og Berta lidt efter nåede frem til det sted i skoven, hvor de første nøddebuske stod. De opdagede lige med det samme, at de var kommet på det helt rigtige tidspunkt. Alle nødderne var så modne, at de fleste af dem faktisk var faldet af grenene og lå på jorden. Men det gjorde bare det hele meget nemmere. Så kunne de jo gå og samle dem op fra jorden og putte dem i poserne. Da de havde samlet alle de nødder, der lå på jorden, plukkede de også dem, der stadig sad på busken. Alle dem, de kunne nå. Men også alle dem, der var svære at få fat i. Da de havde samlet og plukket alle de nødder, de kunne få fat i, havde de en plasticpose, der var helt fuld, og en, der var næsten fuld. Der manglede bare et par håndfulde, så ville begge poser være fyldt. „Vi skal lige hen til det næste sted, hvor der vokser nøddebuske,“ sagde Prop. „Så vi kan få posen til politimester Frederiksen fyldt helt op.“

Skovturssang