Lise Rønnebæk

I virkeligheden hedder jeg Nielsen

Roman

Lindhardt og Ringhof

I virkeligheden hedder jeg Nielsen

Copyright © 2001, 2016 Lise Rønnebæk og Lindhardt og Ringhof Forlag A/S

All rights reserved

ISBN: 9788711512920

1. e-bogsudgave, 2016

Format: EPUB 3.0

Denne bog er beskyttet af lov om ophavsret. Kopiering til andet end personlig brug må kun ske efter aftale med Lindhardt og Ringhof samt forfatter.

www.lindhardtogringhof.dk

Lindhardt og Ringhof Forlag A/S, et selskab i Egmont

1. Where would I be without your love?

– Se nu. Jeg har gåsehud igen.

– El, du skulle bare tage og prøve ham her, siger Kibi med hovedet nede i sin taske. – Han er aldeles fremragende med sin bip-bip-bip.

– Bip-bip-bip mod gåsehud og savn?

– Her, siger hun og fisker et visitkort frem af dybet. Så blinker hun erotisk med det ene øje og lader kortet svirre gennem luften, til det lander i mit skød.

Dr. Ron Sun

Klinik Det punkterede Hjerte, Sortedams Doss.

Copenhagen, London, New York, Paris & Riga.

Tidsbestilling helst mellem 8 og 9

- eller bare tag og kik forbi.

Jeg er ude af mig selv og går langs Søerne under Stigs sorte paraply. Jeg er på vej til Det punkterede Hjerte.

– Det er altså holdt op med at regne, siger en kvinde, der går forbi mig.

– Og hvad så? siger jeg og stirrer op og ned ad hende. ’Woff’, siger det, da jeg slår paraplyen ned. Jeg peger med paraplyen på hendes hjerte og siger:

– Selvom det ikke regner udenfor, kan det sagtens regne indvendigt. O.k.?

– O.k., svarer hun med armene i vejret, som om jeg vil skyde hende. ’Woff’ siger det igen, og paraplyen er slået op. Så drejer jeg om på hælen og marcherer videre. Da jeg har taget ni skridt, lyder kvindens stemme bag mig:

– Du har sgu da knald i låget.

Jeg vender mig om og råber: – Tak.

2. All you need is love

Der stønnes løs i konsultationen, mens jeg går rastløst frem og tilbage i venteværelset. Nogen stønner højere og højere. Jeg lader som ingenting og ser ud ad vinduet. Gisp, hvor er der langt ned. Svanerne på søen er små, grå prikker, der danser for mine øjne.

– Så hold dog op med at se ned, siger jeg ud i det tomme venteværelse. Mine ben ryster. Svimmel og svedig dejser jeg om i en kold, sort læderstol. Jeg har kuldegysninger helt om i nakken og må klynge mig til et ugeblad med prinser udenpå. Den ene smiler stort. Er det mon til mig? Jeg smiler tilbage. Jeg hører igen stønnen.

Dr. Suns behandlingsmetoder skulle efter sigende være verdensberømte.

– Tro mig, El. Der findes ikke den ulyst, Dr. Ronnyboy ikke kan ondulere med sin bip-bip-bip. Se nu at komme afsted, Ella Torn. Jeg siger dig, du vil elske ham.

– Jeg elsker Stig.

– Og blah-blah-blah. Den er god med dig. Goodbye, El. Doktor Ron Sun knalder.

– Kalder?

– Netop. Afsted med dig.

3. Ain’t no cure for love

Den erotiske stønnen tager til bag doktorens hvide fløjdøre.

– Nej, nej, jamrer en kvinde.

– Ork jo, messer en mand. – Kom nu bare, Tutta. Du kan jo godt.

Stemmerne bliver mere og mere balstyriske, indtil kvinden råber ’Bingo’. Så bliver der helt stille.

Jeg kan gå, men jeg gør det ikke.

I et hjørne står et bornholmerur og slår 2. En nøgen og sveddrivende kvinde flår dørene op og flyver rundt i venteværelset med hoppende bryster. Så knytter hun næven mod himlen.

– Jeg vandt, jeg vandt, råber hun.

– En halv gris eller hva’? spørger jeg hystaden og er klar til at forlade Dr. Suns pornobiks. Jeg rejser mig, da en stemme med amerikansk accent siger:

– Ella Torn, I presume?

Stemmen tilhører en mand, som ligner en fugl. Han har ravgule øjne og er klædt i et skødesløst, sort jakkesæt med åbenstående gylp.

– Tivoli er åben, fremstammer jeg i et for højt toneleje.

Han rækker smilende en lang, behåret hånd frem og lader sine sammenknebne fugleøjne eksaminere min krop. Så læner han sig mod mig og hvisker:

– Godt det samme. Kald mig Ronny-boy.

– Ronny-boy, hvisker jeg, – det får jeg nok lidt svært ved. Det lyder som en hingst i et derby.

– Det er det et eller andet sted også. Prøv nu alligevel om du kan, El.

– El? Kun mine nærmeste kalder mig El. Hvad var der galt med hende, der vandt?

– Tutta? Uha dada. Hun er på et helt andet stadium end du. For dig er festen først lige begyndt. Kom El, træd trygt ind i doktor Suns hippologiske paradis.

– Jeg er altså ikke kommet her for at lege pony.

– Kom nu bare, min wonderfulde fuldblodshoppe.

– Helt ærligt, Mister Tarok

– Relax. Ja, sådan. Og så helt blød i knæene.

– O.k. Ronny-boy, siger jeg. Min stemme er blevet til fløjl. Og kroppen er blevet som en vandmands og affører sig alt sit tøj, uden nogen har bedt den om det.

Min krop er ikke min længere. Den tilhører nu de alternative magter i skikkelse af Dr. Sun. Den kaster sig over ham og vælter ham om på gulvet. Mine hænder knapper hans skjorte op og hiver hans livrem ud af bukserne. Da han er helt nøgen, sætter jeg mig overskrævs på ham, svinger pisken og synger:

– Hyp, hyp, hyp og hop. Fremad i galop.

4. You have forgotten the words ‘I love you’

Jeg ligger på gulvet og i armene på en mand, der kalder sig kærlighedsbehandler og ikke går af vejen for at lege hest ved højlys dag. Men et skønt samleje, det var det.

Jeg ser på Ron Sun. Han smiler til mig. Jeg smiler tilbage. Hans kærtegn har givet varme helt ind i hofteskålene, og gåsehuden er væk. Han har fået mig til at føle en lyst, som hidtil kun har båret min mands navn. Jeg lukker øjnene og kærtegner i taknemmelighed hele hans krop. Min hånd glider hen over hans bryst og ud på hans højre overarm.

– Hands off, råber Dr. Sun desperat og rejser sig fra gulvet.

– Hvad sker der? spørger jeg forskrækket. – Nu var det lige så romantisk.

Hans pegefinger dingler faretruende om min næse. Han ser mig stift ind i øjnene og siger:

– Du holder bare fingrene fra min tatovering. Hvis du rører den, finder jeg hende aldrig.

– Hvem?

– Ikke nogen.

– Undskyld. Hvad er der med den?

– Den er bare hellig, siger han. Så griber han ud efter sin skjorte, og inden han tager den på, når jeg at få et glimt af en due, der sidder nedbøjet på doktorens overarm. I næbbet bærer den et banner. Der står Mor med store, svungne bogstaver.

5. Somebody to love

Jeg kommer til verden på en søndag og får navnet Ella Torn. Kate siger, at kært barn har mange navne og kalder mig El og Hell og andet, jeg ikke bryder mig om. En 49 centimeter lang og 3950 gram tung klods om benet, som brat sætter en stopper for min mors lysende fremtid på de skrå brædder uden for hjemmet.

Som et nedbrændt stearinlys går hun rundt i rækkehuset og opfører vaudeviller og enaktere for far Svenne og mig. Repertoiret er indskrænket, og kan hun ikke finde på andet, taler hun dramatisk om dengang, jeg blev født.

– Fødslen. Det er sandelig ikke noget at snakke om, siger hun og så snakker hun far Svenne og mig sønder og sammen.

– Kunne vi inte undlade at tale om fødsel og om at sprænge i mellemkødet midt i maden? spørger Svenne.

– Så tal dog dansk, menneske, snerrer Kate mopset og fortsætter ufortrødent sin monolog i kulissen af middagsmad, voksdug og utak.

– Pif-paf-puf, ud med dig i en ruf, fremsiger Kate, – og fødselslægen. Ih, du forbarme mig. Han var charmant. Det var lige før, jeg vinkede farvel til far Svenne, Ella. Ja, og stak af med dette gudbenådede stykke mandfolk, mens dit hoved stod og var på vej ud af bækkenet. Men jeg valgte at slå mig til tåls med jer. Ikke mindst på grund af dig, Ella-pigen. Jeg valgte at vinke farvel til et fødselslægefrue-liv i sus og dus og goddag til et kedeligt rækkehus og en kødkonsulent i dobbeltsengen. Det er opofrelse. En vuggegave, som jeg til alt held besidder. Ellers ville meget have set anderledes ud. Ella, du og Svenne er altid kommet i første række. Som da de ringede fra teatret og så inderligt tryglede og bad mig spille Jesu søster, Maria Magdalene.

– Jesus havde ingen søster, siger Svenne.

– Nuvel, men ’Jeg takker nej’, sagde jeg. ’Ella har skarlagensfeber’, sagde jeg. – Det viste sig senere at være røde hunde og snip, snap, snude, min skuespillerindekarriere var dermed ude.

– Det är længe siden, jeg har fået så lækker en oksemørbrad, siger far Svenne afvæbnende.

– Svenne, du burde den dag i dag prise dig lykkelig over, at jeg ikke stak af med manden med de fine, bløde barselshænder. Eller hvilken som helst anden mand. Jeg kunne have fået, hvem det skulle være, ku’ jeg. Og så endte jeg her med en ursvensk majstang.

Så skændes de, så gardisetten blafrer, og Kate truer med at gå sin vej, og jeg græder højt ned i voksdugen.

– Nej, nej og atter nej, Ella, råber Kate midt i det hele. – Det er bare mit pjat. Ha, ha, tag nu ikke alting så tungt, siger hun og holder mig i et jerngreb omkring begge mine skuldre og ryster løs.

– Hold op med det flæberi og tør dine øjne. Hvordan i himlens navn er du også blevet så følsom? Det kan ikke være efter mig. Ej heller din far. Kan det vel, Svenne? Ja, jeg spørger bare.

6. Let this love begin

Jeg sidder og ser ind i Dr. Ron Suns ravgule øjne i Det punkterede hjerte.

– Nå El, vi må vel konstatere, at det var en succes med den hyp-hyp-healing, sidst vi sås, enig?

– Helt bestemt. Det hjalp. Det gjorde det.

– Hvordan går det med gåsehuden?

– Den har jeg stadig.

– Godt, men vi går bare stille og roligt frem. I dag skal vi arbejde med ’Bjørnen sover healing’. Tag dit tøj af og lad os gå til makronerne. Så peger han på mig – Og du er bjørnen, siger han.

– Hvorfor lige mig? spørger jeg og lægger mig modvilligt og nøgen ned på alle fire med hænderne for øjnene og skal forestille at sove. Alt i mens går Dr. Ron Sun rundt om mig.

– Bjørnen sover, bjørnen sover, i sin lune bolig, synger han.

Så standser han bag mig og knæler ned.

– Spred benene, bjørn, siger han.

Hvor var det, jeg kom fra? Jeg ligger på gulvet i armene på en mand, der kalder sig behandler og rejsende i kærlighed, efter alletiders samleje. Jeg må stramme mig an for ikke at blive en blævrende budding i hænderne på den verdensberømte, splitternøgne doktormand.

Jeg ser på ham. Han ligner en vidunderlig vadefugl, som han ligger der med et kæmpeplaster over sin Mortatovering. Min hånd glider henover hans brystkasse, som hæver og sænker sig.

– Du må aldrig dø, siger jeg til ham. Han smiler.

– Nej aldrig. Stol på mig, siger han, og så er jeg forelsket.

7. Have I told you lately, that I love you?

– Tak for sidst, siger han.

– Selv tak, siger jeg.

Jeg sidder i Det punkterede hjerte.

– Nu har jeg det, El. Du lider af penismisundelse, siger Ron Sun.

– Åhr, må jeg være fri, siger jeg. – Jeg er kvinde, og det er jeg glad for. Jeg kunne slet ikke forestille mig at være en mand med en pik som styrepind for mit liv. Det kunne jeg faktisk ikke.

– Nu lyder du lige lovlig lesbisk, El. Men også det har jeg råd for. Prøv lige engang at tage alt tøjet af.

– Ærlig talt, hvad er det her for noget porno hokuspokus. Er du sikker på, at du nogensinde har sat dine ben i Sorbonne, og ved du egentlig, hvem Freud var?

– El, vi er slet slet ikke parat til quiz-sex endnu, så det ville jeg være så venlig at vente med at introducere, hvis jeg var dig. Selvfølgelig ved jeg, hvem Freud var, men nu er han død, og i øvrigt er det vigtigere at vide, hvem man selv er. Det gør jeg, og det gør du ikke.

Doktor Ron Sun rejser sig og spankulerer hen over gulvet med den ene hånd i lommen, vender sig mod mig og siger:

– Jeg er en topkvalificeret sexhealer fra Sorbonne, siger han og fløjter anerkendende, mens han peger på sig selv.

– O.k. Jeg tager tøjet af og lægger mig efter Suns anvisning på klinikkens alternative behandlerbriks med gynækologiske stålbøjler. Ron Sun tager tøjet af, løfter øjenbrynene erotisk op og ned et par gange, slår sig på brystet og råber:

– Nu er jeg en elektrisk boremaskine og min pik er et betonbor. Er du klar, El?

– Ja, jeg er klar, siger jeg og har svært ved at se mig selv som betonvæg.

– O.k., og nu er jeg en stiksav. Og nu en rystepudser.

Rystepudserseancen varer længere, end godt er.

– Kom nu, Ron, siger jeg. – Ellers springer jeg i luften. Eller ned til isbjørnene.

– Ups, min pige, råber Ron, og rystepudseren krymper sig sammen.

– Isbjørnene. El, det var sidste gang, vi legede bjørne, så vidt jeg husker. Det er slut med det nu. I dag er vi nyttige handy-man maskiner. På den igen, Ella Torn. Hvor var det, vi kom fra? Har vi haft høvlen?

8. Can anybody find me somebody to love?

Det stønner fra konsultationen. Jeg går rastløst rundt i venteværelset. Går hen til vinduet og ser ned på Søerne. Der er is på. Svaner, måger og ænder er stuvet sammen i en pærevælling i de få huller, der er. Jeg kan se ned uden at blive svimmel. Jeg tænker bare på Stig.

Jeg hører, hvordan Dr. Sun kommer med et brag. Jeg må huske at spørge ham, hvor mange patienter han kan klare per dag.

– Så har du en dykkerdragt med næste gang, Tutta. Med hul i enden, siger doktoren og vinker farvel. Så er det min tur.

Vi sidder på hver side af bordet, og jeg ser ham ind i øjnene.

– Kunne vi, nu hvor vi har prøvet pony-, spejder-, undulat-, håndværker- og bjørnen-sover-sex, eventuelt prøve at være helt os selv under samlejet? spørger jeg.

– Nej, det kan vi ikke, El. Det er jo ikke for sjov, du går her. Vi skulle gerne se at få dig rask.

– Du har ikke engang spurgt, hvad jeg fejler. Og jeg vil altså gerne snart se det eksamensbevis.

– Helt i orden, men tag nu tøjet af, og lad os komme i gang. Så får du din vilje for en gangs skyld. Ja, hvorfor ikke prøve noget nyt? ’Vær-dig-selv sex’. Men det er altså ikke noget, jeg normalt praktiserer. Det er på eget ansvar. Enig?

– Enig.

9. Mama I love you, Mama I care

Kate går rundt i en blafrende, åbenstående silkekimono og højhælede hjemmesko med kvast og venter sin svenske kødkonsulent hjem hvert øjeblik, det skal være.

– Mor, man kan altså se alt, siger jeg.

– Bon, bare frem med hele pivetøjet. Så er der ingen, der bagefter kan komme og sige, at der var fejet noget ind under gulvtæppet. Næ, El, jeg har intet at skjule.

Svenne kommer hjem, mens Kate sætter middagsmaden på bordet og igen kredser om fødselslægen.

– Hans stemme, den var så mørk, at solen forsvandt, så snart han oplod sin røst på fødeklinikken. Kate stiller sig an som en diva og løfter den ene arm mod himlen.

– Du skulle have set, hvordan han vendte bunden i vejret på dig og klaskede dig i din nyfødte rumpet. Mon Dieu, jeg græd som en pisket.

Svenne har gang på gang, både på svensk og dansk, forsøgt at forklare Kate, at klasket er til barnets eget bedste og for at give luftpassage, men Kate vil ikke høre.

– El, jeg er bange for, at dette klask for stedse har ødelagt dit forhold til mænd, siger hun til slut i forestillingen.

– Kunne vi inte bare nyde tykstegsfileten i stilhed, Kate, prøver Svenne. – Ellers ender det med, at Ella skal til psykolog på grund af alle dine teaterforstillinger.

Kate fortsætter uanfægtet:

– Aj-aj, du kan tro, Bispebjerg Fødeklinik var en meget fornem fødeklinik, og det fødende klientel var helt i top. Her var for eksempel ingen brystbørn. Næ, vi vidste, at det var om at værne om de fordele, vi havde. Det er ikke ligesom i dag, hvor mødrene hiver brysterne frem hvor og når som helst. Om jeg fatter det. Hvorfor udsætte sin buste for igler, der suger al energi ud af en og hiver og flår i en? Næ, der fandtes dejlig komælk på buttede flasker med en chic sølvkapsel, som solsorten hakkede hul i om vinteren. Det fik du, og det var du lykkelig for.

10. I’ve got my love to keep me warm

I Ybberød går Kate og jeg rundt bag blyindfattede ruder og keder os, mens Svenne evig og altid er i Kødbyen.

– Hvorfor er du aldrig hjemme, Svenne? spørger Kate.

– Kate, nogen måste jo holde hjulene i gang.

– Er du mig utro, Svenne?

– Nej, hür kan du tro det? svarer han og er væk.

Kate og jeg sidder tilbage ved voksdugen. Hun støtter hovedet med begge hænder, ser på mig og siger:

– Din far har en høj, høj stilling, El. A la Gud. Det er ikke enhver beskåret at herske over liv og død. Det gør Svenne.

Jeg lader som ingenting og tegner videre.