Sommerfugle-serien er udviklet til piger mellem 9 og 14 år. Tema og sprog og følelser er nøje tilpasset læserne i målgruppen, og der er lagt vægt på kvalitet i udvælgelsen af historierne til serien. Da målgruppen til denne serie er forholdsvis bred, er titlerne fordelt i to grupper. Én sommerfugl markerer, at der er tale om en titel, der henvender sig til den yngre del af målgruppen (9-11 år), og to sommerfugle markerer, at titlen henvender sig til den ældre del af målgruppen (12-14 år).

Puk Krogsøe

Rose og Sigurd

Carlsen

Puk Krogsøe

Rose og Sigurd

Tekst © 2016 Puk Krogsøe og Forlaget Carlsen

Omslag: Lonnie Hamborg, Imperiet

ISBN: 9788711514535

1. e-bogsudgave, 2016

Format: EPUB 3.0

Den trykte udgave af samme titel er udgivet med ISBN: 9788711513552.

Denne bog er beskyttet af lov om ophavsret. Kopiering til andet end personlig brug må kun ske efter aftale med Lindhardt og Ringhof samt forfatter.

www.carlsen.dk

www.lindhardtogringhof.dk

Forlaget Carlsen – et forlag under Lindhardt og Ringhof Forlag A/S, et selskab i Egmont

Kapitel 1

Rose vender sig om på siden og rejser sig op på albuen, mens hun skifter kanal på tv’et. Serien, hun følger med i, starter om lidt, og det er helt nye afsnit. Endelig har hun fået sit eget fjernsyn. Det var julegaven fra hendes mor og far. Den var for stor til at ligge under træet, så Roses far kom ind med den som den sidste gave. Da hun så pakken, gættede hun det med det samme. Hendes mor påstår stadig, at Roses far bare købte det uden at spørge hende først. Men det tror Rose ikke på.

Hun har ingen aftaler i dag. Hun cyklede hjem lige efter skole og ligger nu på værelset og nyder stilheden, før Sebastian kommer fra fritteren, og Cecilie fra børnehaven. Rose har taget en skål med pebernødder op på værelset. Der er stadig lidt tilbage efter juleferien. Hun har også lavet en kop te med masser af sukker, honning og mælk. Hendes mor synes, det er ulækkert, at Rose putter både sukker og honning i. Men Rose synes, det giver en perfekt smag.

Hendes mobil giver lyd fra sig. Hun tjekker den med det samme.

OMG skal jeg spørge ham, eller skal jeg ikke?

Sms’en er fra Klara. Hun har endelig indrømmet, at hun er vild med Sigurd. Rose har sagt, at det er okay. Klara må gerne tage ham. Det er jo lang tid siden, Rose og Sigurd var kærester. Rose ved bare ikke, om Sigurd er vild med Klara. Men han kommer tit hen til hende, Stephanie og Rose, når de er i klub. Stephanie er stadig kærester med Ali, og han spiller fodbold med Sigurd.

Gør det nu!!!!!!! Rose har sagt det til Klara mindst hundrede gange.

Sender en sms om, hvad han svarer, skriver Klara tilbage.

Rose returnerer en masse hjerter og en smiley med åben mund og opspilede øjne. Hun synes pludselig, det er lidt for spændende. Nu, hvor Klara har spurgt, får Rose en mærkelig fornemmelse af, at noget er forkert. Hun har ikke prøvet at have en tæt veninde med en kæreste. Hun har selv været veninden, som havde en kæreste, først Sigurd og så Nikolaj.

Titelmelodien til tv-serien bølger ud af højttalerne. Hun lægger mobilen fra sig og ser ham den lækre tone frem på skærmen. Ham vil Rose gerne have som kæreste. Han ligner lidt Sigurd. Han er bare ældre. Hvorfor kan han ikke bo i Danmark? Eller hvorfor kan Rose ikke bo i USA? Det må være så fedt. På skolerne har de deres eget skab ude på gangen. Sådan et skab gad Rose godt have. Så kunne hun udsmykke det på indersiden, som de gør i serien.

Han sagde ja!!!!!!!

Rose får sommerfugle i maven. Hun er overrasket. Hun havde faktisk ikke regnet med, at Sigurd sagde ja.

Hvor vildt! I passer godt sammen.

Det sidste mener hun egentlig ikke, men hun ved ikke helt, hvad hun ellers skal skrive. Nu har både Klara og Stephanie en kæreste. Rose føler sig lidt udenfor. Godt, hun har Sidsel. Hun tjekker Instagram og ser, at Zainab har lagt et billede ud af et flettet brød, hun har bagt. Hun liker billedet og skriver lækkert. Stephanie har spurgt hende og Klara, om de vil med hjem og besøge Zainab en dag. Rose vil gerne, hvis det er sammen med de andre. Hvad nu hvis hendes forældre ikke taler så godt dansk, og Rose ikke forstår, hvad de siger?

Mens serien ruller over skærmen, får hun de første ti sms’er fra Klara. De handler alle sammen om, hvad hun skal gøre, at hun ikke tør møde Sigurd i morgen i skolen, og hvilket tøj hun skal tage på. Rose smiler. Hun kan godt huske, hvordan det var, da hun blev kærester med Sigurd. Hun stod hele morgenen foran tøjskabet ude af stand til at beslutte, hvad hun skulle tage på. Hun skriver til Klara, at hun skal tage sin nye, lilla hættetrøje på og de sorte jeans. Klara skriver tilbage, at hun ikke kan finde ud af noget, og hun skriver en masse hjerter efterfulgt af en smiley. Rose spørger, om hun skal komme over i aften, så kan hun hjælpe hende med at finde det helt rigtige. Klara skriver: Ja, red mig.

Da Rose cykler over til Klara, kommer hun til at tænke på, hvad der vil ske, hvis nu Klara og Stephanie skal lave noget sammen med Sigurd og Ali. Så kan hun bare være Palle alene i verden. Hun skyder tanken ud af hovedet. Hvorfor skulle de det? Sigurd vil sikkert ikke engang være sammen med Ali i fritiden. Da hun ruller ind foran Klaras hus, ser hun Klaras mor i vinduet. Mon Klara har sagt noget til sin mor? Rose må hellere lade være med at sige noget, før de er kommet ind på værelset. Klara åbner døren, før Rose når op ad trappen.

”Det er for vildt! Jeg regnede slet ikke med, at han ville sige ja.” Hun krammer Rose hårdt. Klaras mor har åbenbart hørt nyheden, for hun kommer ud i gangen og spørger, hvornår man så får ham Sigurd at se.

Klara himler med øjnene og beder Rose om at komme med ind på værelset. Da de kommer derind, finder Klara sin mobil frem.

”Vil du se, hvad han har skrevet?”

Rose nikker.

De sætter sig på sengen, og Rose tager sig selv i at være misundelig på Klara. Det er rart at have en kæreste, som siger søde ting til en, og som man kan tale med. Det er også rart at kunne sige til andre, at man har en kæreste.

”Må jeg se?”

Ja, vi kan godt være kærester.

Sigurd sætter ingen hjerter ind. Gjorde han ikke det, da Rose var kærester med ham? Det mener Rose bestemt.

Klara har skrevet: Skal vi være sammen i morgen efter skole?

”Hvordan tør du? Du er bare så modig. Der gik hundrede år, før jeg turde spørge om det.” Rose kigger op fra skærmen.

”Jeg tør heller ikke. Jeg gjorde det bare. Lige før du kom.” Klara griner fjollet. ”Men han har jo heller ikke svaret endnu. Hvordan gør man? Jeg har jo aldring prøvet det før.” Hun ser på Rose og smiler genert.

Rose føler sig vigtig. Det her ved hun noget om.

”Første gang jeg var sammen med Sigurd hjemme hos mig, spillede vi kort oppe i hulen og drak te.”

”Kunne du ikke være med, hvis han siger ja?” Klara ser bedende på Rose.

Rose smiler. ”Jo, det kan jeg da godt. Er du sikker på, du vil det?”

Klara nikker.

Kort efter tikker en sms fra Sigurd ind.

Det kan vi godt. Hos dig?

Klara fniser, og hendes kinder bliver røde.

Ja. Rose kommer også.

Rose smiler. Men det er kun udenpå. Indeni er hun trist. Klara trykker på send.

Kapitel 2

De følges alle tre hjem til Klara efter skole. Sigurd går på fortovet sammen med Klara, og Rose trækker sin cykel i vejkanten.

”Skal I på skiferie?” spørger Sigurd.

Klara ryster på hovedet.

”Ja,” nikker Rose, ”vi skal til Norge. Hvad med dig?”

”Vi skal til Østrig, og min far har lovet, at jeg må begynde at stå på snowboard i år.”

”Det begyndte jeg på sidste år,” siger Rose og smiler. ”Det er total sejt, og jeg havde en megacool skilærer.”

”Ej, jeg vidste ikke, du var til snowboard.” Sigurd griner.

”Helt ærligt, hvorfor er det så sjovt?” Rose spiller fornærmet.

”Ja, altså, du er jo ikke sådan sportsagtig.” Sigurd ser på hende og smiler. Det giver sommerfugle i Roses mave. Klara bryder ind:

”Skal vi ikke snakke om noget andet? Det er kedeligt for mig. Jeg får aldrig lov at komme på skiferie. Min mor og far hader kulde. Vi skal altid et sted hen, hvor solen skinner.” Rose og Sigurd griner og udveksler blikke. Det føles rart, at hun har noget sammen med Sigurd, som Klara ikke er en del af.

”Åh, hvor er det synd for dig,” siger Sigurd. ”Skal du have en tudekiks?” Da han siger det sidste, tager han Klaras hånd. Rose ser ned på sine pedaler. Da hun kigger op, ser Klara forelsket på Sigurd.

Hjemme hos Klara finder de sjove klip på YouTube. Klara går ud og laver te, mens Sigurd og Rose bliver på værelset.

”Vil I også have toast?” råber Klara ude fra køkkenet. Sigurd nikker, og Rose råber ja tilbage. Det er godt, de har skærmen at kigge på, så de ikke behøver at finde på noget at tale om. De griner sammen af nogle sjove videoer med folk, som kommer til skade. Sigurds hånd strejfer Roses, da de begge vil have fat i musen. Hun tager sig selv i at ønske, at Sigurd ville tage hendes hånd. Der er en lidt anspændt stemning i rummet. Det er, som om hun ser anderledes på ham nu. I går, da hun skulle sove, blev hun ramt af følelsen af, at det er hende, der har ret til Sigurd, og ikke Klara. Rose ved godt, det er noget pjat. Sådan er det ikke, bare fordi hun selv har været kærester med Sigurd. Men lige nu har hun den samme følelse. Den vokser i maven på hende og vil ikke gå væk. Rose rejser sig.

”Jeg går lige ud og hjælper Klara.”

”Okay.” Sigurd har øjnene ved skærmen, men kigger op og møder Roses blik. Hans øjne hænger fast ved hendes som to magneter. Roses hjerte slår lidt hurtigere. Hun rejser sig og går ud i køkkenet. Hun er forvirret.

Duften af varmt brød og chokolade finder vej til Roses næsebor. Klara laver nutellatoast. Rose tager teposerne op af tekanden og sætter tre kopper på en bakke.

”Er han ikke bare sød?” Klara er i gang med at arrangere tre tallerkener ved siden af brødristeren.

”Jo,” siger Rose og mener det lidt mere, end Klara måske vil synes er okay. Hvad er det her for noget? Rose er i vildrede, og den fornemmelse følger hende resten af dagen. Også da hun om aftenen sidder oppe på sit værelse og tjekker Instagram, mens hun ser en af sine serier. Hun har ikke lyst til at være sammen med Sigurd og Klara. Det er træls at være tredje hjul på vognen. Man er med og alligevel ikke rigtigt. Er hun ved at blive vild med Sigurd igen? Åh, hjælp! Det er ikke nogen god idé. Men jo mere Rose mærker efter, jo mere sikker bliver hun. Rose er ved at blive forelsket i Sigurd, som kommer sammen med hendes veninde. Det er noget rod. Hun sender en hurtig besked til Klara:

Det var okay at være sammen med dig og Sigurd i dag, men jeg gider ikke igen. Jeg følte mig ret meget udenfor.

Hun tilføjer en smiley med triste øjne og sender den af sted. Var det for dumt? Skulle hun hellere bare have ladet være? Rose er i tvivl. Det passer ikke, at hun følte sig udenfor. Det er bare, fordi hun ikke kan skrive det andet. Men helt ærligt. Det er altså ikke hyggeligt at være sammen med nogen, der er kærester. Mobilen vibrerer.

Helt ærligt. Kan du ikke bare prøve at være glad over, at jeg har fået en kæreste?

Klara har tilføjet en sur smiley. Sms’en rammer Rose lige i maven, som i forvejen gør ondt. Hun har næsten ikke spist noget til aften. Den næste besked, hun skriver, bliver nødt til at være en løgn.

Det er jeg også. Men helt ærligt, det er jo lidt træls bare at sidde og kigge på jer.

Klara svarer lige så hurtigt.

Du er totalt unfair. Vi snakkede sgu da alle sammen!!!!!

Udråbstegnene taler for sig selv. Det koger i Rose.

Måske skal du ikke være kærester med ham, hvis du ikke tør at være sammen med ham alene!

Bum, der kom den. Det er jo i virkeligheden det, Rose ønsker.

Hvor er du tarvelig. Du gider måske ikke være min ven mere?

Rose sidder lidt med fingrene over tastaturet. Hun har mest lyst til at skrive nej, men det er jo ikke rigtigt. Hun vil gerne være venner med Klara. Men det skal være, som det var i femte, hvor det var hende, der var kærester med Sigurd, og Klara, der ikke havde nogen kæreste. Hvorfor slog hun også op med ham? Hun går over til sit smykketræ og finder det armbånd, hun fik af Sigurd i julegave dengang. Hun lader tommelfingeren glide hen over hjertet og S’et. S for Sigurd. Tårerne stiger op i øjnene på Rose. Hun synes, Klara er tarvelig. Hvorfor kunne hun ikke bare være vild med en anden? Morten for eksempel, så kunne de alle fire hygge sig sammen, og tingene ville ikke være så komplicerede. Hvorfor vidste hun ikke, at hun selv var vild med Sigurd, da Klara spurgte, om det var okay? Rose tager mobilen igen og skriver en besked til Klara.

Undskyld. Selvfølgelig vil jeg stadig være din ven. Glem, hvad jeg skrev. Er det okay?

Rose tilføjer en masse hjerter, før hun trykker på send. Hun må bide det her i sig og klare det på en eller anden måde. Hun vil ikke miste Klara.

Ja, ja. Det er okay. Du behøver ikke at være sammen med os. Jeg tør godt selv nu.

Maven trækker sig helt sammen i en knude, og hjertet banker lidt hårdere. Måske er det bedre, at hun er sammen med Sigurd og Klara. Så kan hun jo holde øje med dem. Hvis hun ikke er der, kan det være, de kysser. Rose kan slet ikke holde tanken ud.

Det er okay, hvis du gerne vil have mig med. Jeg mener det. Er vi okay?

Ja, vi er okay.

Rose ånder lettet op. Hvorfor kan hun ikke bare tænke sig om, inden hun skriver?