Henri Nathansen

Indenfor murene

Skuespil i fire akter

Tredie udgave

Lindhardt og Ringhof

Indenfor murene

Copyright © 1912, 2017 Henri Nathansen og Lindhardt og Ringhof Forlag A/S

All rights reserved

Forsidebillede: Some rights reserved by simpleinsomnia

ISBN: 9788711597859

1. e-bogsudgave, 2017

Format: EPUB 3.0

Denne bog er beskyttet af lov om ophavsret. Kopiering til andet end personlig brug må kun ske efter aftale med Lindhardt og Ringhof samt forfatter.

www.lindhardtogringhof.dk

Lindhardt og Ringhof Forlag A/S, et selskab i Egmont

Personerne:

Gl. Levin, veksellerer

Sara Levin, hans hustru

Hugo deres børn

Jacor deres børn

Esther deres børn

Dina, Jacob Levins hustru

Sara, deres lille datter

Meyer, prokurist hos veksellerer Levin

Dr. Jørgen Herming

etatsraad Herming hans forældre

etatsraadinde Herming hans forældre

en tjener hos Hermings

en jomfru hos Hermings

en pige hos Levins

Første akt

Spisestuen hos de gl. Levins, indrettet halvt som Spisestue, halvt som Opholdsværelse. Paa Midten Spisebord med Stole. Til højre Buffet, over denne Ur. I Hjørnet i Forgrunden til venstre Sofa med Bord og en dyb Lænestol. Længere mod Baggrunden Bogskab. I Baggrunden til venstre Forhøjning med Sybord og Stol foran et bredt Vindu til Gaden. I Baggrunden til højre Kakkelovn. Dør i Baggrunden til højre til Entré og Køkken. Til højre to Døre, i Forgrunden til Soveværelse, i Baggrunden til Herreværelse. Dør i Baggrunden til venstre.

Stuen er uden tilstræbt Stil eller Smag, men fuld af Hygge. Det er Fredagaften ved Vintertid. Over Bordet ved Hjørnesofaen er Petroleumslampen tændt, det elektriske Lys i Loftet brænder ikke. Gardinet er ikke rullet ned, saa Gaden skimtes med faldende Sne og Lys i Genbohuset.

Idet Tæppet gaar op, er Stuen tom. Gennem den aabenstaaende Dør til Entréen hører man Maden brase i Køkkenet. Et Øjeblik efter kommer gamle Fru Levin hurtig gennem Entréen og ind, fulgt i nogen Afstand af Pigen Marie, der bærer en stor Bakke med Service og Anretning. Fru Levin gaar hen til Buffeten og tager Dug frem.

Fru Levin

Saa, nu lidt gelick, lille Marie. Sæt fra Dem — og tag af Bordet. (Ser paa Uret over Buffeten) Gudbevares, er Klokken allerede saa mange! Hvad sagde jeg?

Marie

Fruen vilde jo selv have Kødboller.

Fru Levin

Naa, ja —

Marie

Og de maa have deres Tid.

Fru Levin

Det maa vi alle, lille Marie. Navnlig De. — Men naar Herren kommer fra Kirke, skal Maden staa paa Bordet, ved De. Saa maa Farsen se at skynde sig lidt mere næste Gang.

Vi er syv og lille Sara. (Idet hun sætter Tallerkener fra venstre til højre) Meyer — min Søn Grossereren — min Svigerdatter — Far — lille Sara — mig selv — min Søn Doktoren — og Esther her for Enden. (Man hører noget koge over ude i Køkkenet) For Guds Skyld, Suppen, lille Marie! (Da det i det samme ringer paa Entrédøren) Det ringer!

Marie

(raadvild med et Fad i hver Haand)

Jeg kan da ikke —

Fru Levin

(tager begge Fadene)

Hvad kan De ikke — —? (Marie hurtigt ud. Man hører Sønnen Hugos Stemme derude og Meyers stilfærdige Godaften. Fru Levin gaar hurtig hen og tænder det elektriske Lys i Loftet og ruller ned for Vinduet. Fra Entrédøren kommer først Hugo, lidt efter ham Meyer).

Hugo

Godaften, Mor! (Kysser Moderen) Ah! Her dufter som i det gamle Testamente — — af Røgelse og Kødgryder.

Meyer

(hilser ærbødig)

Gut’ Schabbes.

Hugo

Alt vel? Alle raske?

Fru Levin

Jo, Tak.

Hugo

Far ogsaa?

Fru Levin

Far ogsaa, gudsketak.

Hugo

(er gaaet hen mod Bordet i Forgrunden, mens Moderen sysler med Anretningen — sætter sig).

Vi møder med god Appetit, Mor. Navnlig Meyer.

Fru Levin

Det glæder mig.

Meyer

Hugo skal altid gøre Narrestreger. Jeg fortalte ham, at vi havde saa travlt paa Kontoret, at jeg ikke fik Tid til at gaa hjem.

Hugo

Helbredet, Meyer!

Meyer

Helbredet? — Jeg kan vente. Forretningen ikke.

Fru Levin

(til Pigen, der kommer ind)

Skete der noget?

Marie

Nej.

Fru Levin

Gud være lovet.

Hugo

(ler lidt, siger saa)

Her er dejligt! Naar jeg sidder her i Fars gamle Lænestol og lukker mine Øjne, saa kunde jeg næsten tro, her var skønt —

Fru Levin

Naa, just skønt —

Hugo

Hvis jeg ikke aabnede dem og saa, at Meyer var tilstede.

Fru Levin

(med et Blik mod Pigen)

Stiege für Seege — — (Det ringer) Luk op, lille Marie. (Pigen ud) — Jeg skammer mig over mine store Drenge, Meyer.

Meyer

Det skal De ikke, Fru Levin. Drenge skal være lidt uopdragne.

(Man hører Sønnen Jacobs højrøstede Stemme ude i Entréen og den lille Saras Pludren. Stampen af mange kolde Fødder og Udbrud af Velvære. Gamle Fru Levin gaar hurtig med udbredte Arme hen mod Døren. Den lille Sara kommer hende paaklædt imøde. Fru Levin trækker hende indenfor i Stuen og giver sig til at tage Overtøjet af hende).

Fru Levin

Godaften, Godaften, min Skat. (Siger ud i Entréen) Godaften, Dina — Godaften, Jacob — velkommen. — Naa, min lille Sara — — sikken en kold lille Næse — — og de smaa røde Fingre — — (aander paa dem) — — puh! — — Hvordan har lille Nanny det, Dina —? (Dina svarer derude) Naa, gudskelov. Kom nu indenfor i Varmen, Børn — Hugo og Meyer er her. (Hugo og Meyer siger Godaften indefra — og de andre derudefra) Kom saa her, lille Sara, saa skal vi varme de smaa Pusselanker lidt henne ved Ovnen — —

(Jacob ind, hurtig, talende. Dina lidt efter, hen til Fru Levin og den lille. Pigen gør Bordet færdigt).

Jacob

Godaften, Godaften, Mor — (kysser hende) — gut’ Schabbes. — Godaften, Meyer — Godaften, Hugo. Sikken Kulde — hvad gi’er I mig — 11 Grader! — Forkøl nu ikke Barnet, Mor, med din Kakkelovn. — Man kører her i Sporvogn og fryser i sin Pels. Hvad gør de Stakler, der ikke har Pels? — Føl, om Barnet har vaade Fødder, Dina. — Man lader Sneen ligge og smelte af sig selv og bruger vores Skatter til Kanoner. — Ah ja, her er lunt og dejligt! — I har det godt? Far ogsaa? Deres Moder, Meyer? Naa, gudskelov. — Og her lugter — ah! Hvad er det, Dina, her lugter af? (Dina snuser) Lad engang Sara! — Hvad er det, Sara? Kan min lille Sara sige Far, hvad det er, her lugter af? (Sara snuser) Naa —? Hvis du kan sige mig, Sara, hvad det er, her lugter af, saa skal du faa en blank Tiøre af Far til din Sparebøsse. Naa —?

Sara

(lidt efter)

Kødbollesuppe.

Jacob

Er det rigtigt, Mor? — Hører du, Dina, det er rigtigt — Kødbollesuppe! Barnet har Næse.

Hugo

Det har hun ikke fra nogen fremmed.

Jacob

(hører ikke, sætter sig velbehagelig)

Ah — — det gør godt at faa lidt Ro. Vi har meget at gøre i denne Tid. (Til Meyer) De ogsaa? (Venter ikke paa Svar) Gudsketak. Haaber vores Omsætning vil stige med det Halve. — Kender De noget til et Firma, Meyer, der hedder P. A. Schou & Co. i Strandstræde, som gør i amerikansk Oksefedt — naa ikke? Faul, tror jeg. — Jeg skal bruge lidt Sterling imorgen, Meyer — 18,₂₀ ikke sandt? Og mens jeg husker det — lad Vekslen paa Petersen, Vestervoldgade, ligge et Par Dage. (Vender sig pludselig om mod Hugo) Hvadbehager?

Hugo

Jeg sagde ikke noget. Det er jo overhovedet umuligt, naar du er i Stuen.

Jacob

Jeg? Hvad mener du?

Hugo

Taushed er Guld, Jacob.

Jacob

Skal det være vittigt?

Hugo

Nej, men jeg troede, jeg kunde friste dig.

Fru Levin

Saa, Hugo —

Jacob

Jeg skal maaske gaa udenfor?

Hugo

Ikke medmindre du trænger til det.

Jacob

(griber hæftig en Avis paa Bordet)

Hugo

Ah —!

Jacob

Hvad siger du?

Hugo

Jeg siger: Ah —! Det var det mindste Ord, jeg kunde finde, og det kan du ikke unde mig!

Jacob

(slaar Avisen ud og fordyber sig i den)

Fru Levin

(har faaet Overtøjet af den lille Sara og fører hende frem)

Saa! — Nej, hvor er du sød og fin! Nye Sko og blaa Sløjfe i Haaret. (Da den lille løfter op) Og Blonder paa det lille hvide Skørt! Ja, man kan rigtignok se, at du skal blive hos Bedstemor i Nat. Vis ogsaa Onkel Hugo det fine Skørt — (Hugo beundrer det) Og Meyer — — Meyer skal ogsaa se det . .!

Jacob

(kan ikke holde sig tavs længer, kaster Avisen)

Meyer kan ikke taale at se et Skørt, Mor!

Meyer

Meget morsomt —

Jacob

(der har moret sig uhyre)

Kom her, min Sor’che — kom hen til Far. — Lad nu Barnet, Dina — — Herregud, buk dig ikke — — naar man er paa syvende Maaned, spiller man ikke Akrobat! (Den lille kommer hen, Jacob lofter hende op) Saa — nu Alvor! Hvad er 3 og 7?

Dina

Herregud, Jacob —

Jacob

Lad nu Barnet! — Naa?

Sara

10.

Jacob

Rigtigt! — Og hør saa her: Naar jeg giver dig en Tiøre i den ene Haand og 4 Femogtyveører i den anden, hvormeget har du saa?

Sara

(ser i sine Hænder)

Jamen, du gi’er mig dem jo ikke!

Jacob

(henrykt)

Mageløst! Hører du, Dina? Hørte I? Du gi’er mig dem jo ikke — — naa ja, Ret har Barnet. (Løfter hende ned) Pyh! — Hvad gi’er De mig for Sprit, Meyer — avanceret idag 6 Procent. Regner De det for et fint Papir?

Meyer

Fint fint.

Jacob

Til 117?

Meyer

(trækker paa Skuldrene)

Jacob

Kommer De paa Børsen imorgen?

Meyer

Ja.

Jacob

Saa mød mig lidt før 2 paa Trappen. (Rejser sig) Naa ja — for mig kan vi godt spise. — Naar er Synagogen forbi, Mor?

Fru Levin

(har rullet Gardinet op og ser ud)

Far maa straks være her. Jeg er saa bange for ham i det glatte Føre. En af Jer kunde godt gaa med ham Fredagaften.

Hugo

Jeg gaar jo aldrig i Kirke, Mor.

Fru Levin

Du kunde dog gøre det for Fars Skyld.

Jacob

Det synes jeg ogsaa.

Hugo

Hvorfor gaar du saa ikke med Far?

Jacob

Fordi jeg ikke har Tid.

Hugo

Hvis du følte Trang, fik du nok Tid.

Jacob

Trang og Trang. Jeg har haft 22 udenlandske Breve at ekspedere, og Posten venter ikke. — Har jeg Ret, Meyer?

Meyer

Jo-o —

Hugo

Og det tør du forsvare, Meyer, for den højeste Domstol?

Meyer

Jo. — Hvis det ikke passer mig at bede til min Gud Fredagaften paa Klokkeslet, men f. Eks. bedre Lørdagmorgen paa samme Tid, saa tror jeg, Vorherre er saa klog en Mand, at han kan indse, at det kan være ham lige velbehageligt.

Jacob

Men Esther —!

Dina

Ja, hvor er Esther —

Fru Levin

Esther maa være her paa Øjeblikket — —

Hugo

(lyttende)

Hysss — — —

(Man hører Døren smække i Entréen. Fru Levin hurtig ud).

Fru Levin

Der er Far!

(Alle gaar hen mod Døren. Man hører gl. Levins og Fru Levins Stemmer derude. Jacob raaber: Godaften, Far. Den lille Sara løber hen mod Døren).

Sara

Bedstefar —

Dina

(vil holde hende tilbage)

Sara —!

Jacob

Lad dog Barnet —!

(Den lille Sara løber ud i Entréen. — Et Øjeblik efter kommer den gamle Adolf Levin ind med den lille ved Haanden. Fru Levin er bleven derude for at give Pigen Besked om Maden. Gamle Levin bliver staaende lidt indenfor Døren, nydende Varmen og Duften).

Gl. Levin

Ah —! (Han nikker fornøjet rundt) Gut’ Schabbes. (Han gaar hen og kysser Dina og Sønnerne) Godaften, Dina — Godaften, Hugo — Godaften — Godaften —

Sara

(rykker i ham)

Ogsaa mig, Bedstefar!

Gl. Levin

(løfter hende op, kysser hende)

Ogsaa dig, ja, min egen lille Sor’che —! (Sætter hende ned, gnider sig veltilfreds i Hænderne, idet han ser det dækkede Bord) Tja —!

(I det samme kommer Fru Levin med Terrinen og Pigen bagefter med varme Tallerkener, som hun fordeler).

Fru Levin

Værsaagod!

Gl. Levin

(ved Midten, med en Haandbevægelse)

Værsaagod!

(Han sætter sig først. — De andre sætter sig i følgende Orden fra venstre til højre: Meyer, Hugo, Jacob, gl. Levin, lille Sara, Fru Levin, Dina. Fru Levin øser imidlertid op. Esthers Plads staar tom).

Fru Levin

(idet hun rækker Pigen Tallerkenerne, en efter en)

Far — — min Svigerdatter — — Meyer — — min Søn Doktoren — — min Søn Grossereren — — spis nu, mens Maden er varm — —

(Pause. Man hører de veltilfredse: Ah! fra dem, der har faaet. De andre sidder andægtig afventende. Da alle har faaet, siger)

Gl. Levin

Dejlig Suppe —

Fru Levin

Gudskelov.

Jacob

Dejlig!

Fru Levin

Et Par Boller til, Far?

Gl. Levin

(idet han rækker Tallerkenen)

Faa nu selv, Sara —

(Fru Levin rækker ham Bollerne. Da Skeen passerer den lille Sara, siger)

Sara

Ogsaa mig, Bedstemor!

Dina

Saa, Sara —

Jacob

Lad dog Barnet —!

(Pause. Der spises)

Gl. Levin

Du var ikke i Synagogen, Jacob?

Jacob

Jeg havde Post at besørge.

Gl. Levin

Det er noget andet. — Blev De færdig med Opgørelserne, Meyer?

Meyer

Jo.

Gl. Levin

Saa kan vi maaske siden tale lidt om imorgen?

Meyer

Med Fornøjelse.

Fru Levin

Lidt mere Suppe, Meyer?

Meyer

Nej, mange Tak.

Fru Levin

Snik, Snak, Meyer — De har jo ikke spist til Middag.

Gl. Levin

Har De ikke spist til Middag, Meyer? (Da Meyer smiler undvigende) Kender De Historien om Sønnen, hvem Faderen havde lovet en Overraskelse, fordi han havde været flittig? — Drengen blev ved med at plage. Saa en Vinteraften som nu iaften, da de laa sammen i Sengen, siger Drengen: Hvornaar faar jeg saa den Naches, Far, som du har lovet mig? — Ligger du lunt og rart, spørger Faderen. — Ja, siger Drengen. — Stik dit ene Ben udenfor Dynen, siger Faderen. Drengen gør det. Lidt efter siger han: Jeg fryser, Far. — Stik saa Benet ind igen. — Drengen gør det, og Faderen siger: Dér har du din Naches! — — Spis en Tallerken Suppe til, hvis De er sulten, Meyer —

Meyer

(rækker Fru Levin Tallerkenen)

Tusind Tak —

Gl. Levin

Dér har De Deres Naches!

(De ler alle. Der er imidlertid skænket Rødvin rundt. Gl. Levin løfter Glasset).

Gl. Levin

Chaim —!

(Ordet: Chaim gentages dæmpet af de andre. Der drikkes i Taushed).

Fru Levin

Lidt mere Suppe, Adolf?

Gl. Levin

Nej, Tak. Jeg har spist til Middag.

Fru Levin

Du, Dina?

Dina

Tak. en lille Skefuld —

Fru Levin

Jacob —?

Jacob

En stor, Tak!

Sara

Mig ogsaa, Bedstemor!

Dina

Du har jo hele Tallerkenen fuld.

Jacob

Herregud, lad dog Barnet spise!

Fru Levin

Hugo —?

Hugo

Nej, Tak.

Gl. Levin

Ah — det varmede! — En Hundekulde iaften. Gamle Benny Meyer fortalte mig, at Isen har lukket for St. Petersborg.

Jacob

Ja, vi mærker det paa Fedtet.

Gl. Levin

Sælger I godt?

Jacob

Vi tør ikke klage.

Fru Levin

De Stakler, som hverken har at bide eller brænde.

Hugo

Ja, de mærker det ogsaa paa Fedtet.

Jacob

Hvad mener du?

Hugo

De tør heller ikke klage.

Jacob

Skal jeg ønske Tøvejr, naar jeg har købt billigt og kan sælge dyrt? Og vilde det hjælpe, om jeg ønskede Tøvejr i St. Petersborg? Hvis der ingen Syge var, hvad vilde du saa leve af? Ønsker du dig maaske af med din Praksis? — Har jeg Ret?

Gl. Levin

Ret —? (Tager den sidste Skefuld) Vi skal jo alle leve.

(Pigen er under de sidste Replikker kommet ind med et Par Fade med røget og saltet Oksebryst og Oksetunge og Grøntsager, som hun stiller paa Buffeten).

Fru Levin

Vil ingen ikke have mere? (Da alle siger: nej, Tak) Saa kom med Kødet og Grøntsagerne, Marie — og tag væk.

(Pigen sætter Fadene paa Bordet, samler Tallerkenerne og sætter dem og Terrinen ud under det følgende).

Fru Levin

Værsaagod og tag for jer. Prøv Tungen, Dina — det er min egen. Og fedt Oksebryst til dig, Jacob. Vil du byde Meyer, Hugo — spis nu. Og lille Sara — et lille Stykke Kød og en lille bitte Klat Grønærter —

Sara

En stor Klat, Bedstemor —

Dina

Sara —

Jacob

Lad dog Barnet —!

(Den gamle Levin har løftet sit Glas og vil drikke — men standser pludselig, idet hans Blik træffer den tomme Stol ligeoverfor. Han vender under de andres Taushed sit Blik mod Fru Levin, der er synlig nervøs over Tausheden, og siger med en spørgende Haandbevægelse)

Gl. Levin

Nu-n —?

Fru Levin

Mangler du noget?

Gl. Levin

Jeg mener — hvor er Esther?

Fru Levin

Esther maa straks være her.

Gl. Levin

Jamen, hvor er hun?

Fru Levin

Esther er paa Forelæsning.

Gl. Levin

(sætter Glasset, de andre løfter Hovederne)

Forelæsning?

Fru Levin

Ja.

Gl. Levin

Gaar Esther paa Forelæsning.

Fru Levin

Herregud, Adolf —

Gl. Levin

Hvorfor véd jeg ikke noget derom? Hvad er det for en Forelæsning?

Fru Levin

Hun siger, det er om Kultur.

Jacob

Kultur, paa en Fredagaften — meget nødvendigt!

Gl. Levin

Hvad er det for en Kultur?

Fru Levin

Ich soll wissen.

Gl. Levin

Esther gaar paa Forelæsning, og jeg hører ikke noget derom. Det skulde en ung Pige i min Tid have budt sine Forældre. Ej — ja!

Hugo

Alle unge Piger gaar jo nu til Forelæsning, Far.

Gl. Levin

Ogsaa Helligaften? (Da Hugo tier) Du har jo studeret, ikke sandt? Det var altsaa din Pligt at passe dine Studier. Gik du paa Forelæsning Fredagaften? (Da Hugo trækker paa Skuldrene) Naa, altsaa —

Hugo

Esther er saa meget yngre.

Fru Levin

Tyve Aar — et Barn —

Gl. Levin

Var Hugo mere end tyve Aar dengang?

Jacob

Og jeg? Forsømte jeg Fredagaften? Og du, Dina — gik du paa Forelæsning, da du var tyve Aar?

Dina

Da jeg var tyve Aar, havde jeg Sara.

Jacob

Naa, altsaa — du gik ikke paa Forelæsning.

Dina

Jeg mener — enhver maa gøre, som man føler.

Fru Levin

Rigtigt, Dina —

Gl. Levin

Og Esther føler ikke noget. Altsaa gaar hun paa Forelæsning.

(Pause. Der spises i Taushed. Pigen kommer ind med Æblekage).

Fru Levin

Et lille Stykke Oksebryst, Adolf?

Gl. Levin

Nej, Tak.

Fru Levin

Ærter —?

Gl. Levin

(idet han lægger Kniv og Gaffel)

Nej.

Fru Levin

Skal ingen af jer andre —?

De Andre

Nej, Tak.

Fru Levin

Meyer —?

Meyer

Nej, mange Tak.

Fru Levin

Saa kom med Kagen, Marie. (Marie bringer den hen) Tak — jeg skal nok — —

(Pigen samler Tallerkenerne. Nogle Øjeblikke gaar i nervøs Taushed, mens Fru Levin skærer Kage. Saa gaar Pigen mod Entréen med Bakken)

Marie

Nu kommer Frøkenen.

(Atter kort Taushed, mens Fru Levin deler Kage rundt. Saa kommer Esther hurtig ind, paaklædt, rødmosset, lidt anstrængt munter).

Esther

Godaften! (Hun gaar hen til Moderen, kysser hende) Godaften —! (Hen til Faderen, der bøjer Hovedet tilbage, saa hun kysser ham paa Panden) Godaften, Far. (Nikker rundt til Godaften, idet hun løsner Tøjet, Meyer rejser sig galant og vil hjælpe) Bliv nu siddende, Meyer, jeg kan meget bedre selv. (Da Meyer absolut vil hjælpe, giver hun ham Tøjet, som han henrykt og lidt ubehjælpsomt bringer ud) De taber Muffen, Meyer! (Hun løber leende hen, Meyer bukker sig samtidig, Ansigterne berører hinanden, Meyer ler undselig og lykkelig, hun rejser sig hurtig og gaar med Tegn paa Ubehag hen mod Sofaen i Hjørnet til venstre, mens Meyer bringer Tøjet ud).

Fru Levin

Skal du ikke have noget at spise?

Esther

(lægger nogle Bøger fra sig)

Nej, Tak.

Gl. Levin

Hvad skal det sige?

Esther

Jeg kan ikke.

Gl. Levin

Selv om man ikke kan spise, kan man dog gøre en Undskyldning, naar man kommer for sent til Spisetid. — Hvor har du været?

Esther

Ude.

Gl. Levin

Er det et Svar?

Esther

Jeg har været til Forelæsning.

Gl. Levin

Hvor?

Esther

Paa Universitetet.

Gl. Levin

Om hvad?

Esther

(med en tvungen Latter)

Det er virkelig ikke saadan at sige — —

Hugo

Saa, Esther —

Gl. Levin

Om hvad, spørger jeg!

Fru Levin

Saa, Adolf —

Esther

(kort)

Kultur.

Gl. Levin

(ser rundt)

Er Kultur ikke Opdragelse? — Naa, ja — — min Frøken Datter gaar altsaa til Forelæsning om Opdragelse. — Hvad hedder den Professor, med Forlov, som vil lære dig Opdragelse?

Esther

Det er ingen Professor.

Fru Levin

Saa, Esther —

Gl. Levin

Hvad hedder han, spørger jeg!

Esther

(lidt efter)

Dr. Herming.

(Der bliver et Øjebliks Stilhed. Den gl. Levin ser hen paa sin Kone, saa paa Esther. Saa vender han sig til Hugo)

Gl. Levin

Herming? — Kender du den Doktor Herming?

Hugo

Af Navn, ja.

Gl. Levin

Kender du ellers noget til ham? — Hvem han er en Søn af?

Hugo

Nej.

Gl. Levin

Jeg kender en Herming — ikke sandt, Meyer? Jeg kender flere. Den gamle I. A. Herming i Horsens, Fars gode Ven — jo, Tak. Og hans Søn, Etatsraaden, Direktør for Laanebanken, fint Papir. Vi gik i Skole sammen. Han kom i mine Forældres Hus. Vi var Du’s. Og da jeg saa efter Fars Fallit tog herover og i min Nød gik til ham i Banken, véd I saa, hvad han svarede mig? »Vi vil ingen Jøder have her i Banken!« — En fin Mand, ikke sandt — et fint Navn, ikke sandt, Meyer? — Pjalt! (Kort Taushed. Han lægger Servietten sammen, siger saa) Er der ingen, der ønsker mere? (Da der svares: nej, Tak — rejser han sig) Velbekomme — —

(De gaar alle fra Bordet. Pigen kommer ind, Dina og Fru Levin hjælper hende med at tage af Bordet og hære ud. Den gamle Levin sætter sig hen i sin Lænestol. Jacob har taget den lille Sara ved Haanden og gaar med hende hen til Faderen for at forsøge at sprede Skyerne. Hugo og Meyer har sat sig i Sofaen. Da den lille Sara er i Nærheden af gl. Levin, siger Jacob til hende)

Jacob

Hvad siger du saa til Bedstefar?

Lille Sara

(rækker Munden frem)

Tak for Mad, Bedstefar.

Gl. Levin

(løfter den lille op, kysser hende)

Velbekomme dig, min lille Sor’che. — Skal du sove hos Bedstefar i Nat?

Jacob

Naa, hvad siger du?

Sara

Ja, hvis du saa vil huske at putte Tiøren i Sparebøssen —

Gl. Levin

Hvad for en Tiøre?

Sara

Den, Far lovede mig før, da jeg gættede paa Kødbollesuppe.

Jacob

Hører du, Dina — Barnet! (Fortrolig til Faderen) Da vi kom her ind før, og jeg spurgte, hvad her lugtede af, lovede jeg hende — hvis hun kunde gætte det — en Tiøre —

Sara

En blank, Far —

Jacob

En blank, ja — mageløst! (Til Faderen, der sidder med den lille paa Skødet) Har du set, at Sprit er avanceret 6 Procent?

Gl. Levin

Jeg hørte det i Synagogen.

Jacob

Hvad gi’er du mig! Havde vi beholdt, hvad vi købte den Gang, Meyer —! De har dog ellers Næse.

Gl. Levin

Ingen har den bedre her paa Børsen.

Meyer

(bukker smigret)

Efter Dem, Hr. Levin.

Jacob

Hørte du ellers noget Nyt derhenne?

Gl. Levin

Gamle Mægler Wulff er død. Han stod to Pladser fra mig paa Rækken. Ak ja — vi bliver gamle, lille Sor’che —

Hugo

Naa, hvis alle havde dit Helbred —

Jacob

Bank under Bordet! (Han og den lille Sara banker under Bordet) — Bank under Bordet, Dina!

(Dina, der er paa Vej mod Entréen, vender tilbage og banker under Spisestuebordet, gaar saa ud. Gl. Levin løfter den lille Sara op, kysser hende og sælter hende fra sig. Hun gaar saa op og sætter sig i Stolen paa Forhøjningen, hvor hun snart falder i Søvn. Der er nu i Stuen: Gl. Levin, Hugo, Jacob, Esther, Meyer og den lille Sara.

Den Gl. Levin har taget en af de Bøger, som Esther lagde fra sig paa Bordet. Pludselig studser han, ser hen paa Esther. De andre ser paa ham, Esther sidder for sig selv med Hovedet bortvendt)

Gl. Levin

I. A. Herming —

(Esther rejser sig med et Sæt og gaar hurtig frem forbi Faderen)

Gl. Levin

Hvor skal du hen?

Esther

Ind til mig selv.

Gl. Levin

Du bliver borte, naar din Familie kommer her, og naar du saa endelig kommer, saa gaar du.

Jacob

Lad hende, Far —

Gl. Levin

Er dét Kultur?

Esther

(vender sig pludselig)

Jeg gider ikke mere høre den Snak om Kultur!

Hugo

(rejser sig)

Esther!

Esther

Derfor gaar jeg.

Gl. Levin

Du bliver!