Sarah Skov

Autoseksisukupolvi

- Sexy erotica

LUST

Autoseksisukupolvi - Sexy erotica

Suomentanut
Jaana Palanterä

alkuperäinen otsikko
Generation Bilsex

Copyright © 2018, 2018 Sarah Skov ja LUST

All rights reserved

ISBN: 9788726076035

1. e-kirjapainos, 2018

Koko: EPUB 2.0

Tämä on tekijänoikeuslain suojaama kirja. Kopiointilupa muuhun kuin henkilökohtaiseen käyttöön on tehtävä sekä LUST että kirjailijan kanssa.

Autoseksisukupolvi

Sarah Skov

Nainen vetää lahjapaperirullan auki, leikkaa palan ja aloittaa paketoinnin. Hänen kätensä työstävät paperia tottuneesti, samalla kun asiakas seisoo kädet puuskassa ja valvoo työtä. Nainen taittelee paperin pienen rasian ympärille. Hän taittaa kulmat niin, että niistä tulee terävät. Sen jälkeen hän etsii pitkän vaalean silkkinauhan tiskin alta.

”Sopiiko tämä?” hän kysyy.

Asiakas nyökkää ja hymyilee, hän on vakuuttunut. Hetken kuluttua myyjä saa nauhan kiedottua paketin ympärille ja kiinnitettyä sen pieneen rasiaan, jonka sisällä on ylellinen huivi. Hän katkaisee nauhanpäät. Nauhaa on aina liikaa. Hän pitää siitä. Täällä hän voi tuhlata nauhaa ja paperia tuntematta huonoa omaatuntoa. Hän kääntelee pakettia pöydällä vakuuttuakseen siitä, että se on kunnossa. Hän tekee sen lähinnä asiakkaan takia, lähinnä siksi, että näyttäisi siltä kuin hän olisi perusteellinen. Se on yksi osaston toimintamalleista – perusteellisuus. Hän on paketoinut lukemattomia hajuvesirasioita, joten hän tietää, että paketti on täydellinen. Asiakas hymyilee tyytyväisenä, kohauttaa hieman olkiaan ja hengittää helpottuneena ulos. Myyjä etsii pussin ja panee paketin varovasti sen pohjalle, aivan kuin laskisi vauvan kehtoon. Mustaan muovipussiin katoaa lahjan mukana yhtä paljon huomiota ja hellyyttä.

”Mukavaa päivän jatkoa”, hän toivottaa ja hymyilee asiakkaalle ojentaessaan pussin tiskin yli.

Asiakas nyökkää pari kertaa ja hymyilee avaamatta suutaan.

Kun on iltapäivätauon aika, nainen kiirehtii henkilökunnan huoneeseen hakemaan laukkuaan. Hän menee ulos liikkeestä ja astelee toisella puolella katua sijaitsevaan pieneen puistoon. Siellä hän istahtaa penkille ja hengittää raitista ilmaa sisäänsä ensimmäistä kertaa sinä päivänä. Hajuveden tuoksut säilyvät yhä hänen nenässään, ja vaaditaankin useita hengenvetoja, ennen kuin hän haistaa kaarnan ja ruohon tuoksun. Vielä pidempi aika kuluu siihen, että hän kuulee lintujen laulun. Hän kaivaa laukustaan savukkeen ja sytyttää sen. Ensihenkosten jälkeen hän rauhoittuu. Ruoho tuoksuu, ja linnut laulavat. Kevyt tuulenvire saa hänen käsikarvansa nousemaan pystyyn. Hän hymyilee ajatellessaan sitä kertaa, kun he ajoivat metsän suuntaan. Sitä kertaa, kun hän pysäköi auton pienelle hiekkatielle metsänreunaan. Sitä kertaa, jolloin oli niin kuuma, että heidän oli avattava auton ikkunat. Sitä kertaa, kun läpimärän ruohon tuoksu ja mustarastaan laulu kantautuivat autoon. Sitä kertaa, kun hän huusi orgasmiaan niin kovaa, että lintujen laulukin peittyi.

Hän vetää vielä yhdet henkoset, hymyilee ja potkaisee pikkukiviä penkin alle.

Matkalla työpisteelleen mies tervehtii kollegoitaan. Ne, jotka ovat jo työn touhussa, nyökkäävät hänelle ystävällisesti, kun hän ohittaa heidät. Huone täyttyy näppäimistön näppäilyn äänistä ja erilaisista ihmisäänistä, jotka yrittävät ylipuhua mahdollisia asiakkaita ostamaan juuri heidän puhelinliittymänsä. Hän saapuu omalle työpisteelleen, jonka hän jakaa naiskollegansa kanssa, joka on juuri päättämässä vuoroaan. Miehen vuoro taas on vasta alkamassa. Kollega istuu vielä työtuolissa.

”Meiltä saatte ensimmäiset kolme kuukautta vain kymmenellä sentillä, sen jälkeen maksatte vain 9,90 euroa kuussa. Jos ette ole tyytyväinen, voitte sanoa sopimuksen irti ensimmäisen maksamanne 9,90 euron kuukauden jälkeen”, hän puhuu puhelimeen. Hän vetää hetken henkeä, mutta se on oikeasti vain lyhyt taidepaussi. Asiakkaalla tulee olla aikaa sulattaa kuulemansa, mutta ei liian pitkää aikaa, joka antaisi tälle mahdollisuuden keksiä syyn puhelun lopettamiseen.

”Se on todella paljon halvempi kuin nykyinen liittymänne”, hän sanoo ja jatkaa, ”voin pyytää asentajaamme asentamaan teille uuden, jos haluatte niin.”

Toisessa päässä on hiljaista. Kollega katsoo häntä ja nostaa etusormen ilmaan. Hän nojaa vasten työpisteen väliseinää ja ottaa kulauksen kahvia. Kaikkialla suuressa työtilassa on meneillään vahdinvaihto. Ihmiset nousevat, vetävät raskaasti henkeä. Ottavat headsetin pois päästään ja venyttelevät käsiään pään yllä. He kääntelevät kehoaan saadakseen selkälihakset vetreiksi. Jotkut pitelevät lonkkiaan, kun taas toiset ovat jo poistuneet työpisteeltään ja heiluttavat hyvästiksi.

”Varaanko Teille ajan, jolloin asentajamme tulee käymään? Silloin kaikki on jo valmista ensimmäiseen päivään mennessä. Me irtisanomme toki nykyisen liittymänne, jotta siirto toteutuu. Sopisiko 17. päivä Teille?”

Mies ei kuule, mitä asiakas sanoo, mutta hän näkee kollegan kasvoilta, että uutiset eivät ole hyviä.

”Kyllä, tietenkin voitte keskustella ensin poikanne kanssa. Sopiiko Teille, että soitamme parin päivän kuluttua uudelleen? Ehditte pohtia asiaa hänen kanssaan”, kollega toteaa ystävällisesti pakaten samalla laukkuaan.

Nainen työntää työtuolin pois pöydän äärestä ja laittaa kengät jalkaansa hankalan näköisesti asiakkaan ollessa yhä langan toisessa päässä.

”Mutta hyvää päivän jatkoa, soitan teille parin päivän kuluttua. Kiitos ajastanne”, kollega lopettaa.

Hän päättää puhelun ja huokaa syvään. Mies nauraa.

”Paikka on sinun”, nainen sanoo ja osoittaa kädellään. He nauravat.

”Mahtavaa, minä olenkin jo odottanut tätä innoissani koko päivän”, mies toteaa ja istahtaa raskaasti työtuoliin.

”Nähdään”, nainen sanoo ja kääntyy ympäri. Hänen hameensa heiluu hetken, ennen kuin hän ryntää käytävään ja katoaa miehen näkyvistä.

Kahvi on lähes kylmää, mutta hän juo sen kuitenkin. Hänellä on käyttöä kofeiinin vaikutukselle. Hän kirjautuu koneelle tunnuksillaan. Näytölle ilmestyy bikinipukuinen nainen. Kuva on otettu heidän viimeisimmällä matkallaan. Nainen istuu ja hymyilee miehelle pienellä, yksityisellä rannalla. Hänen hampaansa ovat valkoiset ja ihonsa auringon paahtama.