Lea Lind

Tinder-taxi

- erotisk novell

Lust

Tinder-taxi - erotisk novell

är översatt från danska av Gideon Fleck efter

Tinder Taxi

Copyright © 2018, 2018 Lea Lind och LUST

All rights reserved

ISBN: 9788726106527

1. E-boksutgåva, 2018

Format: EPUB 2.0

Denna bok är skyddad av upphovsrättslagen. Kopiering för annat än personligt bruk får endast ske vid överenskommelse med LUST samt författaren

Det är dagen efter dagen efter men jag är fortfarande hängig. Slö i kroppen och baksmällan är kvar. Jag släpar mig bort till köksbänken. Låter vattnet rinna tills det är kallt och bälgar i mig två stora glas. Vätskan rinner så snabbt in i min mun att det känns som att jag ska kräkas. Jag kippar efter luft. Känner hur vattnet sprider sig till alla mina celler. Jag blåser bort en hårtest från pannan. Känner mig aningen friskare. Men inte på topp.

Jag tar mig tillbaka till soffan och dråsar ner i den. Fäster blicken på matbordets rester från festen och stirrar stint på cavafläckarna. Jag försöker övertala mig själv att städa. Det var ju trots allt inte igår, utan i förrgår, som vi firade min 30-årsdag. Men min hjärna fortsätter sin siesta. Och de korta ögonblick när den lyckas skicka en gnista energi genom mitt biologiska system, då strejkar mina muskler. Varken den ena eller andra bidrar till att min kropp lyckas städa upp.

Jag fixerar en ny punkt. Från glasen på bordet till en otroligt högljudd fluga på väggen. Det händer inget annat. Jag försöker att inte tycka synd om mig själv. Orkar inte – som förr – sväva iväg i tankarna om att i de här ögonblicken av stillhet – i de här fönsterluckorna av ingenting – skriker himlen om att jag saknar en pojkvän att luta mig mot.

Jag flyr. Fuktar läpparna. Och tar ett djupt andetag.

”Kom igen, Musse”, kommer jag ihåg Mia sluddra genom bubblorna när jag bröt ihop över mitt fiasko till kärleksliv.

”Du är skithärlig. Du kan göra PRECIS vad du vill. Inte som vi som är bundna till både fötter och händer”, sa hon.

”Bundna!” fnissade Ida och höjde på ögonbrynen.

Mia struntade i att kommentera dominatrix-humorn och fäste sin berusade blick på mig.

”Hursomhelst... Du är alldeles för bra för att vara ensam, så...” sa hon.

”Jag är 30!” sa jag. ”Fucking TRE-TTIO!”

”Ja, ja... och 40 är det nya 30, så i princip är du väl runt 20, och vem vill binda sig då”, fortsatte Mia och sneglade på sin vigselring.

Ida tömde en flaska till. Hon spetsade läpparna och visslade soundtracket till Batman.

”Mia har rätt”, sa hon. ”Utnyttja tiden. Dejta! Knulla! Älska! I vilken ordning du vill. Men sluta hålla på som en skamsen blindbock... om du absolut måste blunda så gör det under lite roligare omständigheter.”

Mia himlade med ögonen, men fortsatte i samma anda:

”Ja, det är ju det jag säger! Du behöver ju inte hänga i krokar i taket i någon skum källare, men världen är full av upplevelser. Gör något kul. Kärleken kommer när den kommer... Festa ordentligt innan, det kommer du inte ångra.”

Jag svepte mitt glas och knyckte på nacken. Jag smackade med tungan men orkade inte ge svar på tal. Mest för att jag visste att de hade rätt. Det var patetiskt att ligga och vänta på någon som jag visste aldrig skulle komma. Det blev varken bättre eller sämre av om jag började ha lite kul. Det var därför jag hade skaffat Tinder. Men jag saknade framgångar på appen. Inte för att det inte hände något. Gud bevars. Men det... jag blir matt av att förvänta mig något för att bara bli besviken efteråt.

Flugan brummar som en galning. Jag försöker stirra den till döds. Utan framgång. Istället flyger den mot stuckaturen. Som en förvirrad boxare som hela tiden återvänder till ringen för att få stryk. Jag orkar inte ge den mer uppmärksamhet. Jag sänker mina ögonlock.

Jag tar ett beslut. Jag suckar djupt och loggar ännu en gång in på Tinder. Men killen med snett leende som jag försökt träffa i flera veckor har inte svarat. Flera andra har skrivit, men det var ju han som jag ville ha. Och det är ju det som är problemet, det är så långt mellan höjdpunkterna.

Jag trummar irriterat på skärmen. Räknar ut att det är 78 timmar och 24 minuter sedan han sist hörde av sig. Trots att han i sitt första meddelande verkligen snackade skit om sina tidigare matchningar som han sa var oseriösa och aldrig svarade, inte ens med ett artigt avvisande.

Minuterna går. Jag blir mer och mer sur på det sneda leendet. Och arg på mig själv som inte kan släppa honom. Trots att han är en gris som inte svarar. Jag pressar tungan mot framtänderna och föreställer mig hur jag nyper honom hårt i kinderna, och drar och drar och drar i mungiporna. Tills han liknar en trevlig variant av Jokern.

Jag nynnar otåligt. Spejar runt i rummet. Ser att flugan är i fönstret. Den brummar hysteriskt medan den studsar över rutan och försöker masa sig genom glaset.

Jag blåser bort en ny hårlock ur pannan. Och trycker nageln så hårt mot tummen att den till slut liknar en smiley utan ögon. Jag är så sjukt trött på att lägga tid på killar som det inte blir något med. Att jag inte kan sluta med det.

”Vill du hitta på något?” skriver jag till killen med snett leende.

Efter två sekunder har han stängt ner vår tråd och tagit bort matchningen.

”Idiot!” mumlar jag irriterat och slänger mobilen på soffbordet.

Jag tar födelsedagspresenterna från soffbordet. De är otroliga. En Mulberry clutch-väska. Woolfordstrumpor och en resa till London i april.

”Man fyller bara 30 en gång, baby”, fnissade Mia och Ida när jag sa att det var alldeles för mycket.

I detta ögonblick – för första gången någonsin – beslutar jag mig för att, ja, det är jag värd! Om de har lust att ge mig så dyra presenter så vem är jag att neka dem det? Ingen skam.