Diverse

Wendy - Pigen på den sorte hingst

Saga

Wendy - Pigen på den sorte hingst
Forsidebillede: Shutterstock
Copyright © 2020 Egmont Publishing og Saga
All rights reserved
ISBN: 9788726475487

1. e-bogsudgave, 2020

Format: EPUB 3.0

Denne bog er beskyttet i medfør af gældende dansk lov om ophavsret. Kopiering må kun ske i overensstemmelse med loven. Det betyder f.eks. at kopiering til undervisningsbrug kun må ske efter aftale med Copydan Tekst og Node.

www.lindhardtogringhof.dk

Lindhardt og Ringhof Forlag A/S, et selskab i Egmont

Pigen på den sorte hingst

”Så er vi her,” hører jeg svagt min mor sige. Jeg åbner øjnene og kigger på det lille sommerhus uden for mit vindue. Det er lille og med en mørkebrun farve. Jeg åbner bildøren, og lugten af landluft møder mig. Det er en dejlig sommerdag, og fuglene synger.

”Er det her, vi skal bo?” spørger jeg, og min mor nikker. Jeg sukker og træder udenfor. Jeg kan høre bierne summe ved blomsterne i blomsterbedene i forhaven. Jeg tager min bagage. Hoveddøren knirker, og der er helt støvet idenfor. Der er en lille stue med en gammel sofa, et sofabord og en lille lampe. Der er kun to værelser. Et soveværelse til min mor og far og et lille et til mig. Der er intet TV i stuen og intet internet.

”Vi kan umuligt bo her i to uger,” siger jeg, men min mor ignorer mig.

”Det skal bare friskes lidt op med en kærlig hånd,” siger min mor smilende, og jeg vender øjne. ”Prøv med en million hænder,” siger jeg og sukker. Jeg smider min taske på sengen og går ud i køkkenet for at tage et stykke frugt. Men gæt engang, der er ikke noget mad, og man skal koge vand i en af de der gammeldags kedler. Jeg går udenfor i haven og kigger lidt rundt. Der er ikke andet end en bænk og et gammelt skur. Jeg spekulerer over, hvad der mon er i skuret. Jeg er nysgerrig og åbner de to trædøre med rustne hængsler. De giver sig, da jeg åbner dem, og det gamle skur siger knagene lyde fra de gamle mugne brædder. I skuret er der såmænd ikke andet end en gammel sadel og en masse andre rideting. Det minder mig om Safir, min part, derhjemme. Jeg savner ham utroligt meget, og tanken om at overlade ham til Sara derhjemme gør mig utrolig sur. Sara rider Safir hver onsdag til ridetimerne. Hun er totalt snobbet, og tror hun ejer Safir. En tanke slår mig pludselig, hvad hvis jeg kan rider her? I de to uger vi skal være her. Jeg lukker dørene til skuret igen og løber indenfor igen.

”Vi tager lige ud og køber ind, Laura,” siger min mor. ”Vi er tilbage om en times tid,” siger min far. Jeg nikker, og min mor foreslår, at jeg ser mit lidt omkring i den lille landsby.