Lene Fauerby

(Læseprøve)

Det forladte hus

„Har I set her?“

Far holder en avis frem mod mor, Liv og Jan. Der er et stort foto af en gravko, der holder helt skævt. Foran gravkoen står en lille tyk mand i blåt tøj. Han har en kasket trukket ned til de røde strit-ører.

„Det er jo Vold-Tage.“ Liv fniser og ser over på Jan.

Jan giver hende et hårdt spark under bordet.

„Av! Din …,“ siger Liv.

Så tier hun stille og ser ned i bordet.

Mor ser først på Liv og så på Jan.

„Vold-Tage?“ siger hun. „Hvem er det? Ham har jeg aldrig hørt om.

Hedder han det?“

„Aner det ikke!“ Jan skuler til Liv. „Jeg kender ham ikke!“

„Der står her, han er vagt på Vestvolden,“ siger far. „Det er vel derfor, han har fået det navn.“

„Gad vide, hvad der er sket med den gravko?“ siger mor.

Det ved Jan og Liv godt.

Det hele begyndte, da de fik øje på det forladte hus.

De havde lige fået sommerferie og var på opdagelse nede på den gamle vold.

Huset stod tæt ved voldstien.

Det var næsten skjult af en høj gammel hæk.

De sneg sig rundt om hækken.

Først kom de til en stor låge.

Den var låst.

Jan tog fat i lågen.

„Skal vi kravle over?“

Liv så sig om til alle sider.

„Nej, det tør jeg ikke. Tænk, hvis nogen ser os!“

De gik videre langs hækken.

Så fik Jan øje på et hul nede ved jorden. Det var lige stort nok til, at de kunne kravle igennem.

Det var næsten som at komme til en anden verden.

Det høje græs gik dem til midt på livet. Og det var fyldt med tidsler og brænde-nælder.

„Av!“

Liv gav et hyl fra sig.

Hun havde stukket den ene arm lige ind i en skov af brændenælder.

Jan vendte sig mod hende: „Shyy, Liv! Tænk, hvis der er nogen.“

De stod helt stille og så stift op mod huset.

Liv holdt om sin ømme arm.

Det var et stort gammelt hus.

Der var gardiner for alle vinduer.

Græsset var højt foran hoveddøren.

„Skal vi ikke snige os hen og se, hvad der står på døren?“ hviskede Liv.

De gik gennem det høje græs.

På døren sad en plade af metal.

Der havde engang stået et navn, men nogen havde ridset det væk.

Jan tog fat i den tunge dør-hammer.

Det gav et brag, da han slap den.

„Hold op, Jan! Nu er det dig, der larmer!“ Liv så sig skræmt om.

„Hvad laver I her!“ Råbet kom nede fra lågen. „Sådan nogle møg-unger! Kan I komme ud! Ellers skal jeg den onde lyne mig komme og hive jer i jeres små ører!“

Der stod en lille tyk mand på den anden side af lågen. Hans ansigt var helt rødt under den blå kasket.

Han havde noget i hånden.

Noget blankt, der skød lyn i solen.

Den hemmelige hule (Læseprøve)

Lene Fauerby

Læsepædagogisk bearbejdelse: Hanne Leth

Illustrator: Per Tønnes Nielsen

1. e-bogsudgave 2017

ISBN 978-87-62-51341-9

© Lene Fauerby & Gyldendal 2017

Gul Dingo findes i 3 sværhedsgrader:

• | Let
•• | Middel
••• | Svær

Denne bog er en Gul Dingo ••

Lix: 11 (Ml 6,8 + Lo 3,9)

Denne bog er beskyttet af lov om ophavsret
Kopiering til andet end personlig brug må kun ske efter aftale med forlag og forfatter

www.gyldendal.dk/uddannelse