En særlig tak til Michael Ford

Til Alex McAteer

Titel: Isdragen Blaze

Indgår i serien Monsterjagten

© Forlaget Flachs 2011

Oversat af Trine Bech

1. e-bogsudgave 2015

Denne bog er beskyttet af lov om ophavsret. Kopiering til andet end personlig

brug må kun ske efter aftale med Forlaget Flachs.

Originaltitel: Blaze the Ice Dragon

Original serietitel: Beast Quest

Først udgivet i Storbritannien i 2009

ORCHARD BOOKS

338 Euston Road, London NW1 3BH

Beast Quest is a registered trademark of Working Partners Limited

Serien er skabt af Working Partners Limited, London

Tekst © Working Partners Limited 2009

Omslagsillustrationer © David Wyatt 2009

Øvrige illustrationer © Steve Sims; Orchard Books 2009

ISBN: 978-87-627-2476-1

Forlaget Flachs

Holte Midtpunkt 20, 2. sal

2840 Holte

fax: 45 42 48 29

flachs@flachs.dk

www.flachs.dk

Til de engelske udgaver af denne serie er der lavet en hjemmeside. 

Her kan man bl.a. se en trailer, downloade ekstra materiale og læse mere.

www.beastquest.co.uk

Isdragen
Blaze

Adam Blade

Vær hilset, alle I Monsterjagtens følgesvende.

Vi har ikke mødt hinanden før, men jeg har – ligesom dig – fulgt Toms eventyr tæt. Ved du, hvem jeg er? Har du hørt om Taladon den Hurtige, Herre over Monstrene? Jeg er vendt tilbage – i sidste øjeblik – for min søn Tom skal redde mig fra en skæbne værre end døden.

Den onde troldmand Malvel har stjålet noget værdifuldt fra mig, og ikke før Tom har fuldført endnu en monsterjagt, kan jeg vende tilbage til livet som et helt menneske. Jeg må vente mellem to verdener og er hverken menneske eller genfærd.

Har Tom mon styrke til at hjælpe mig? Denne nye monsterjagt bliver en prøvelse for selv den mest målrettede helt. Vil du støtte Tom og ønske ham held og lykke? Jeg ved, jeg kan stole på min søn – kan jeg også stole på dig? Der er ikke et minut at spilde. Nu udspiller endnu en monsterjagt sig, og meget er på spil.

Vi må alle være modige.

Taladon

Prolog

Smertensskrigene trængte ud gennem hyttens åbne dør, men Derlot skyndte sig forbi og over mod urtehaven. Han var en af de heldige; han var indtil videre blevet skånet for den frygtelige sygdom. Da en af hyrderne var blevet syg efter at være blevet bidt af en hyæne, var der ingen i Rokwin, der havde drømt om, at sygdommen ville brede sig. Derlot havde været på marked i Stonewin et par dage, og da han vendte tilbage, var næsten alle familier i Rokwin ramt af sygdommen. Folk døde. Derlot håbede bare, at han stadig kunne hjælpe.

Hans far havde været medicinmand. Hans gode ry havde bredt sig så langt væk som til Avantias sletter. Faren havde hævdet, at en af hans urter, hjortetakbregnen, kunne kurere enhver sygdom i riget.

Derlot åbnede lågen til urtehaven og trådte forsigtigt hen over planterne. Mange af urterne var visnet, og ukrudtet bredte sig. Men så fik han øje på den – hjortetakbregnen med dens mørkegrønne blade.

Derlot bukkede sig ned mellem planterne og tog sin urtekniv frem. Han satte knivsbladet mod urtens stilk, men i det samme skar en tuden gennem den stille sommerluft. Var det flere hyæner?

Derlot rettede sig op og så sig omkring. Et eller andet snoede sig mellem træerne og over mod ham 

– en underlig, mørk skikkelse, ligesom røg fra et lejrbål. En følelse af uro strømmede gennem ham, da det gik op for ham, at den bevægede sig alt for hurtigt, til at det kunne være røg.

Derlot tabte underkæben; hans øjne fortalte ham noget, hans hjerne nægtede at godtage. Skabningen var en slags drage, men ikke som dem fra eventyrerne. Dens slangeagtige krop var dækket af røde og grønne skæl, og dens lange hale skiftevis roterede og svingede fra side til side. Monstret åbnede gabet og blottede sine hæslige hugtænder.

Derlot vaklede baglæns over mod lågen, men snublede på stien. Dragen bøjede sig ind over ham, og der kom røg ud af dens næsebor. Da den igen åbnede gabet, holdt Derlot hænderne op foran sig – han vidste, hvad der nu kom.

Ild.

Men pludselig omsluttede en sky af iskold luft ham. Han sænkede hænderne og så, at urtehaven havde ændret sig. Alle planterne – også de kostbare hjortetakbregner – var indkapslet i is. Jorden var hvid af rimfrost, og selv hans snørebånd var frosset til is. Dragen havde spyet is.

Dragen holdt Derlots blik fast. Der var noget underligt ved dens grønne øjne – noget næsten menneskeligt. Var den et monster eller en mand? Eller en frygtelig blanding af de to?

Med et skrig slog dragen halen i jorden. Jorden rystede, og planterne splintredes som glas. De små isstykker forvandlede sig til en dis, som blindede Derlot. Da det igen klarede op, så han dragen flyve i retning af vulkanen Stonewin.

Derlot inspicerede den ødelagte urtehave og udstødte en lavmælt, fortvivlet klagen. Uden urterne var indbyggerne i Rokwin fortabt.

Og hvad angik indbyggerne i Stonewin, stod de nu over for deres andel af rædslerne.

Kapitel 1

Ud af Det Forbudte Land

Solen hang kun en hårsbredde over horisonten, da Tom og Elenna forlod Den Mørke Skov. Tom var træt. Kampen mod måneulven Luna havde krævet alle hans kræfter – og også Elennas.

”Måske skulle vi hvile os lidt,” foreslog hun.

Tom så på sin ven.