Forord

I denne bog præsenterer jeg meditation og mindfulness på deres oprindelige præmisser. Det vil sige, at jeg introducerer dig for de oprindelige traditioner, der bygger på den tidløse visdom. Der er ikke tale om nutidens populærfortolkninger, jeg har derimod tilstræbt en fortolkning, der er tilpasset det moderne menneske. Emnerne fortjener at blive udfoldet fra et perspektiv, der giver dig en dybere forståelse for, hvad det betyder at meditere og være mindful i dagligdagen.

Med dette tiltag vil jeg sætte meditation og mindfulness på landkortet i Danmark på en ny måde. Jeg vil gå bag om begreberne og drage paralleller mellem Vestens videnskab og Østens visdom. Jeg vil forsøge at åbne en ny verden for dig, men det betyder ikke, at jeg vil afskære den moderne videnskabs resultater. Både hjerneforskning og positiv psykologi har dokumenteret en gunstig effekt ved at anvende meditation og mindfulness. De nutidige forsøg og undersøgelser har derfor medført, at den moderne videnskab omsider er ved at nå frem til de resultater, som Østens filosofi i årtusinder har påpeget omkring bevidstheden.

Østens filosofi og tankemåde er langt fra vores normale i Vesten. Derfor får du en grundlæggende indsigt i, at vi mennesker eksisterer i flere dimensioner – krop, sind og ånd – i den dynamiske udviklingsmodel. Jeg gennemgår modellen teoretisk, fordi den har betydning for den dybere forståelse af begreberne inden for meditation og mindfulness. Derefter følger en lille oversigt over, hvorfra det filosofiske fundament til meditationen og mindfulness stammer, nemlig fra de klassiske skrifter vedaer og seks filosofiske systemer.

Helt særskilt udfolder jeg yoga-filosofien for dig, fordi meditation og mindfulness har sit udspring i yogaen. Det er et ret omfattende emne. Derfor nøjes jeg med at præsentere de vigtigste elementer for dig.

Buddhismen benævnes traditionelt som den ”syvende filosofi”, selv om den hører ikke til de seks traditionelle indiske systemer. Når det påstås, at buddhismen er adskilt fra yoga-filosofien, skal du huske på, at buddhismen ikke fandtes på Buddhas tid. Buddha var ikke buddhist! Buddha var yogi, altså én, der praktiserede yoga. Yoga-filosofi, som også meditation og mindfulness bygger på, var hans udgangspunkt.

Efter denne indledende teoretiske gennemgang er du klædt på til den mere praktiske del af bogen, hvor jeg detaljeret gennemgår de tre skridt til at blive mindful og de fire grundlæggende veje, der anbefales af filosofien. Det sker ud fra en betragtning om, at de forskellige yoga-retninger hver især rummer en hypotese, som du selv kan efterprøve. Du kan teste forudsigelserne gennem øvelser og finde frem til, om de leverer de lovede resultater, som yogier i årtusinder har videregivet til kommende generationer.

Du bliver guidet igennem meditationens vej, raja yoga; handlingens vej, karma yoga; kærlighedens vej, bhakti yoga; og visdommens vej, jnana yoga. Du bliver præsenteret for, hvad vejene tilbyder, hvordan du mediterer, og hvordan du praktiserer mindfulness inden for de specifikke retninger.

Inden du går i gang med læsningen, vil jeg gøre opmærksom på, at du vil komme til at stifte bekendtskab med de samme emner fra mange forskellige vinkler. Det er en del af den traditionelle undervisning og træning i meditation og mindfulness, at du hører om det samme igen og igen fra varierende forståelsesniveauer. Det er en del af bogens metodik. Ideen er, at du praktiserer en form for meditation og mindfulness samtidig med, at du læser bogen. Læsningen er i sig selv en transformerende øvelse, men der er også en lang række praktiske meditations- og mindfulness-øvelser undervejs.

Mange af emnerne kan være så vanskelige at forstå, at de umiddelbart forekommer ubegribelige. Derfor bør du ikke forvente, at du forstår alt ved første gennemlæsning, men i takt med, at du får flere indfaldsvinkler samtidig med, at du mediterer på erfaringen, vil sammenhængen efterhånden fremstå klarere.

Jeg skriver blandt andet om bevægelsen fra sindet til sjælen. Det giver ingen mening at stille det åbenlyse spørgsmål ”hvorfor?”, før der er givet en dybere indsigt. Hvis du ikke har erfaring med sjælen, så kan det føles som mentalt hjernespind at læse om den.

I forbindelse med udarbejdelsen af denne bog, kom jeg i tanke om en historie, som min første indiske lærer, Swami Brahma Deo, fortalte første gang, jeg mødte ham. Historien indeholder en væsentlig pointe for forståelsen af det, som du kommer til at læse om i denne bog.

Jeg mødte Swami Brahma Deo i 1992, og det var via ham, jeg siden mødte min mentor Maharajji. Første gang jeg sad sammen med Swami Brahma Deo, fortalte han mig en historie om at have den rette indstilling til det, som befinder sig uden for vores nuværende verdensbillede og erfaringsområde:

”En blind mand gik hen for at besøge en ven. Ved ankomsten fik den blinde tilbudt noget at drikke. Da han spurgte, hvad det var, svarede vennen, at det var mælk.

”Hvad er mælk?” spurgte den blinde.

”Mælken er hvid,” svarede vennen.

”Hvad er hvidt?”

”Det er ligesom en svane, den er også hvid.”

”Er ”hvid” ligesom en fugl?”

”Nej, ligesom papir, mælken er hvid, papir er også hvidt.”

For at den blinde kunne forstå, hvad der var hvidt, gav vennen ham et stykke hvidt papir.

Da den blinde havde rørt papiret, sagde han: ”Aha, nu forstår jeg, hvad mælk er!”

Moralen er, at vi altid vil forsøge at fortolke verden ud fra vores nuværende viden, men samtidig har vi et behov for at vide mere. Vi er nødt til at søge videre for at finde den umådelige helhed, der eksisterer på den anden side af det, som vi allerede ved. Det gør vi ved at sætte spørgsmålstegn ved vores nuværende viden og samtidig være åbne for, at den måske ikke indeholder svar på alt i verden. Når du møder dele af teksten, hvor din indre kommentar stritter imod, vil jeg bede dig være opmærksom. Når noget stritter imod, er det reelt det eneste tegn inden i din nuværende verden, der kan vise dig, at du står på grænsen til noget, der befinder sig uden for det, du anerkender i din verden. Nogle udviklingsteorier peger på, at vi kun kan tolerere en udvidelse af vores nuværende verdensbillede på bare 5 % uden at stritte imod. Overskrider noget denne grænse, vil vi forsvare vores verdensbillede for at undgå den psykologiske ”død”. Det er at udvide vores verden. Det kan være, at jeg har beskrevet noget mangelfuldt; måske tager jeg helt fejl i mine antagelser; måske peger jeg på noget, der befinder sig uden for din nuværende erfaring. Men når noget stritter imod, er der flere muligheder.

Jeg anbefaler, at du begynder med at læse bogen med den indstilling, at du måske er blind for den helhed og det nærvær, som er målet for meditation og mindfulness. Når du er færdig med bogen, kan du tage det med dig, som den har beriget dig med og lade det ligge, som ikke er noget for dig.

Med dette ønsker jeg dig god indre rejse tilbage til nærværet i den naturlige tilstand og rigtig god læselyst.

Henning Daverne

Introduktion

Buddha blev spurgt: ”Er du en gud?”

”Nej.”

”Er du en helgen?”

”Nej.

”Hvad er du så?”

”Jeg er vågen.”

Med det mente Buddha, at han var vågnet op til sin egen dybeste natur – den naturlige tilstand. Han sagde, at vi alle kan erkende denne tilstand, der opleves som en opvågning fra den ordinære oplevelse af verden til noget ekstraordinært, der opleves som mere virkeligt. Det er som at vågne fra en drøm ...

Alle de forskellige spirituelle traditioner i Østen, der har beskæftiget sig indgående med dette emne, er nået frem til samme konklusion. Den naturlige tilstand er vores udgangspunkt. Og det er muligt at erkende tilstanden gennem metoder. Disse metoder er meditation og mindfulness. Når du praktiserer dem, kan du opleve at ”vågne op” til den naturlige tilstand. Vent ikke på det store brag af en opvågning, men bemærk, at hver gang du mediterer eller er mindful, oplever du en mini-opvågning, når din indre dialog forstummer, og du kommer i kontakt med dit nærvær i nuet.

Definition af meditation og mindfulness

Jeg vil begynde med at definere begreberne meditation og mindfulness:

Meditation (dhyan)

• Meditation er en tilstand.

• Tilstanden opstår, når tanker og følelser falder til ro, og du

• kommer i bevidst kontakt med dit nærvær i nuet.

• I denne tilstand smelter ”jeg og det” sammen, og du hviler i

• din naturlige tilstand.

Mindfulness (smrti)

• Mindfulness betyder ”at huske” kontakten til dit nærvær.

• Mindfulness er at orientere din opmærksomhed mod din

• oplevelse i nuet på en åben, neutral og accepterende måde.

• Når du er mindful, integreres dit indre nærvær med dit ydre liv.

Så kort kan meditation og mindfulness egentlig beskrives. Hvis du efter at have læst disse definitioner føler dig opløftet, lykkelig og befriet for evigt, så kan du roligt lægge bogen fra dig og gå ud at hugge brænde og hente vand i visheden om, at du fuldt ud har forstået det budskab, som jeg ønsker at formidle igennem denne bog. Du kender den naturlige tilstand og evner at bevare kontakten til den i en travl hverdag og har dermed ikke mere at lære fra bogen. Til alle andre, som er interesserede nok til at læse bøger om emnet, og som endnu ikke evner konstant at hvile i den naturlige tilstand i en travl hverdag: I denne bog vil jeg tage dig med på en rejse i tidløs visdom og gennemgå de metoder, som udspringer fra denne visdom.

Fra meditation og mindfulness i Danmark til Indien

Siden 1995 har jeg hvert år været på et tilbagetrækningsophold i Indien, hvor jeg har trænet efter de traditionelle metoder fra Østen. Jeg har boet hos yogierne i en måned ad gangen og har lært om meditation og mindfulness og om filosofien bag disse metoder. En yogi er en person, som efterstræber yoga-filosofiens mål – som er moksha, hvilket vil sige opvågnet til friheden i den naturlige tilstand. Jeg fortæller mere om yoga-filosofien senere i bogen. Indtil begreberne meditation, mindfulness og yoga bliver tydeligere for dig, kan du betragte dem alle tre som betegnelser, der peger på den naturlige tilstand som deres traditionelle endemål.

Da jeg første gang kom til Indien, kendte jeg udelukkende til begreberne gennem de bøger, jeg havde læst, og de kurser, jeg havde deltaget på i Danmark. Ved mine rejser til Indien opdagede jeg, at den lære, jeg havde, adskilte sig væsentligt fra det, som yogierne forstår ved meditation og mindfulness.

Jeg blev mødt med en særdeles stor åbenhed, der hjalp mig til at frigøre fra mig fra en fastlåst indstilling. I Danmark gik man meget op i at forklare, at der var forskellige måder at praktisere meditation og mindfulness på og ikke mindst, at dén metode, som de forskellige skoler selv praktiserede, var den rigtige. I Østen er der en forståelse for, at det handler mindre om, hvilken af de oprindelige metoder du anvender, og mere om hvor dybt du praktiserer metoden.

Da jeg i begyndelsen mødte min mentor – den indiske meditations guru Maharajji – havde jeg en tendens til hele tiden at stille tekniske spørgsmål, fordi jeg havde læst meget om de forskellige traditioner: ”Hvad med denne åndedrætsteknik? Hvad med dette mantra?”

Maharajji havde tålmodighed med mig, og han viste mig mange ting. Han grinede ad mine mange spørgsmål, men det var også tydeligt, at det var vigtigt at få gjort noget frem for at kende alle de tekniske detaljer. Maharajji lærte også fra sig ved at fortælle illustrative historier. Som svar på mine mange spørgsmål fortalte han mig følgende historie om fordelen ved at komme i gang med det praktiske, i stedet for at blive ved med at sidde og tænke over, hvad der er bedst:

”Der var engang en konge, der søgte efter moksha (altså opvågning til friheden i den naturlige tilstand, red.). Han hørte om en guru, der var vis og kunne hjælpe ham med det. Han hidkaldte guruen til paladset:

”Jeg ønsker at begynde at praktisere, så jeg kan opnå oplysning.”

Som det er sædvane i Indien, blev kongen initieret – indviet – i et mantra af guruen. Kongen brugte mantraet, han havde fået af guruen, men efter et stykke tid sagde han: ”Mit mantra er ikke godt nok. Jeg vil have et andet.”

Guruen gav kongen et nyt mantra. Kort tid efter vendte kongen igen tilbage: ”Jeg vil have et nyt mantra, mit mantra er ikke godt nok.”

Sådan udviklede det sig flere gange, indtil guruen sagde: ”Jeg har testet dig hidtil, men nu har jeg fundet et mantra til dig. Du er klar nu. Derfor vil jeg give dig et specielt mantra, og det vil helt sikkert bære den frugt, du ønsker.”

Kongen lyste op: ”Endelig!”

Guruen sagde: ”Mantraet er imidlertid så specielt, at jeg ikke kan give dig det her i paladset. Vi skal sejle ud til en ø, før jeg kan give dig mantraet.”

Kongen: ”Ikke noget problem. Lad os komme af sted.”

De gik ned til havnen for at sejle ud til øen. Kongens båd lå til kaj, men guruen sagde: ”Det er et meget specielt mantra, så vi kan ikke sejle ud til øen med den båd. Den er ikke god nok.”

Kongen: ”Hvad er der galt med den? Det er min båd, det er en meget fin båd.”

Guruen: ”Ja, men vi kan ikke bruge den. Båden skal være mere speciel.”

Herefter spurgte kongen om, hvordan båden skulle se ud. Guruen beskrev sit ønske.

Efter et par måneder sagde kongen: ”Nu har jeg fået bygget båden.”

Guruen så båden: ”Den kan vi ikke sejle i. Det er et meget hemmeligt og specielt mantra, så kan vi ikke sejle i den båd. Den er ikke speciel nok.”

Sådan fortsatte det flere gange, indtil kongen blev sur på guruen: ”Hvad er det for noget med en speciel båd? Vi kunne for længst være nået ud til øen for at få mantraet, hvis vi var sejlet i den første båd.”

Guruen: ”Ja, og hvis du havde brugt det første mantra, som jeg gav dig, så havde du allerede opnået oplysning nu. Mantra er et transportmiddel, det behøver ikke at være specielt. Det kræver kun, at du bruger det.”

Maharajjis pointe var, at sådan er det også med de teknikker og praksisser, der bringer os opvågning. Det drejer sig mere om at sætte sig i båden og komme af sted, end at lave en speciel båd. Det gælder om at bruge mantraet.

Maharajjis anbefaling er, at du finder den vej, der er rigtig for dig, og du derefter går i dybden med den, i stedet for at kaste dig over mange ting, som du aldrig finder ind til essensen af.

Maharajji.

Den berømte indiske yogi Sri Ramakrishna (1836-1886) udtrykte det således: ”Hvis du graver 50 huller, som alle er af en meters dybde, så har du arbejdet hårdt. Men du finder ikke vand. Det er bedre at finde ét sted, hvor du graver 50 meter ned og finder vand. Arbejdet er det samme, og arbejdet er først færdigt, når du får din tørst slukket.”

Alle ægte metoder har potentialet til at føre til målet. Spørgsmålet er, hvad der er mest brugbart for den enkelte. Blandt yogierne oplevede jeg ingen dogmatisme, men en meget praktisk indstilling, der handlede om ikke at blive låst i overfladiske betragtninger om de forskellige retninger. De fokuserede i stedet på, at man skal komme i gang med at arbejde med sig selv for at få den direkte indre erkendelse, som fjerner alle former for konfliktfyldt tankespind vedrørende de forskellige metoder i erkendelsen af, at målet er til stede i dybden af alle væsner og metoder.

Jeg vil illustrere det således: Du har aldrig selv har været i Rom, men taler med en ven, der har været dernede. På beretningen kan du klart fornemme, at vedkommende har været dernede. Du får historier om Colosseum, Trevi Fontænen og spaghetti. Der er en autenticitet i vidneudsagnet. Så spørger du: ”Hvordan kommer jeg til Rom?” Vennen fortæller, at du skal tage derned med toget fra Hovedbanegården.

Din nabo har heller ikke været i Rom, men han har snakket med en, der fortalte ham om Peterskirken, om de små restauranter og Piazza Navona. Det var også en ægte og entusiastisk fortælling. Da han spurgte, hvordan han skulle komme til Rom, fik han at vide, at han skulle tage flyvemaskinen.

På et tidspunkt taler du med naboen om at tage til Rom, fordi ingen af jer har været der. I er begge overbevist om, at I har fået sandheden at vide. Når du fortæller, at I skal tage toget, så siger den anden: ”Det med pastaen og Peterskirken har du forstået helt rigtigt. Men det er bedst at flyve derned. Jeg har det direkte fra hestens mund.”

I begynder at diskutere om rejseformen, da en anden nabo blander sig. Han har hørt, at man skal cykle derned, mens en tredje nabo mener, det er bedst at tomle til Rom.

Der findes mange måder at komme til Rom på, og I diskuterer, hvilken rejseform der er rigtigst. Diskussionen bygger ikke på direkte erfaring. De mennesker, der har været i Rom, kan derimod let høre, om den anden har været der: ”Kender du den lille restaurant i sidegaden?” ”Ja-ja, der har jeg været, Mama laver en fabelagtig spaghetti.” De ved, at det naturligvis også er muligt at komme til Rom på mange forskellige måder.

Sådan forholder det sig også med opvågning til den naturlige tilstand. Du kan nå målet på flere forskellige måder. I Østen er der intet underligt i, at den ene er kommet ad kundskabens vej, en anden ad handlingens vej og en tredje ad kærlighedens vej. Der er ingen konflikt imellem vejene – de tiltaler blot forskellige mennesker.

Hver vej befrier et aspekt af dit væsen til den naturlige tilstand:

Visdommens vej befrier dit intellekt, så du slipper begrænsende overbevisninger og oplever åbenheden i dit hoved i erkendelsen af den naturlige tilstand.

Kærlighedens vej healer dine negative følelser og giver dig mulighed for at mærke den universelle kærlighed i dit bryst.

Handlingens vej giver dig afslappet indre ro i maven og kroppen ved at lære dig at bruge din krops handleevne og din vilje på måder, der befrier dig fra den konstante følelse af nederlag og mindreværd, som uvægerligt opstår, når du bruger din mentale vilje imod universelle værdier.

Meditationens vej giver dig direkte erfaring af den naturlige tilstand og styrker dit indre instrument, så du kan fokusere på det, du vælger, uden at lade dig forstyrre af andet.

Forstå meditation og mindfulness på egne præmisser

I denne bog vil jeg præsentere dig for meditation og mindfulness på deres egne præmisser. Jeg vil tage dig med på en rejse igennem fem forskellige dimensioner, som ifølge Østens filosofi udgør vores samlede virkelighed. I moderne tid har videnskaben på mange områder overtaget den rolle, som religion havde i tidligere tider. Videnskab er med til at forklare, hvordan verden er opstået; hvordan alting hænger sammen; hvad der er sandt og falskt. En rolle, som i tidligere tider blev varetaget af religionen.

Jeg startede med at fortælle en historie om Buddha, hvori han forklarer, at han ikke er en gud, men bare er ”vågnet” til ”virkeligheden” i den naturlige tilstand. På mange forskellige måder forsøger både videnskab og de spirituelle retninger at beskrive, hvad ”virkeligheden” er. Når vi derfor skal forstå meditation og mindfulness på deres egne præmisser, må vi starte med at sikre os, at vi forstår, hvad vi mener, når vi taler om ”virkeligheden”.

I det følgende vil jeg præsentere dig for en måde at anskue verden, der kan opløse den konflikt, som mange moderne mennesker oplever imellem moderne vestlig videnskab og den tidløse visdom. Jeg vil forsøge at belyse spørgsmål som:

Hvad er videnskab egentlig?

Er spiritualitet ren overtro?

Er der et modsætningsforhold mellem videnskab og spiritualitet?

For at finde frem til svar på disse spørgsmål vil jeg præsentere dig for udvalgte udtalelser fra nogle af de største videnskabsmænd. Som det ofte er tilfældet for store tænkere, kræver det lidt opmærksomhed fra os almindelige mennesker at sætte sig ind i deres tanker og begrebsverden.

For mange hundrede år siden fandt videnskabsmændene en sammenhæng mellem årsag og virkning, og dette verdensbillede er blevet hængende. Det er nærmest umuligt for os at begribe tilstedeværelsen af det, som vores sanser ikke kan opfatte. Vi kræver stadig sanselige beviser, inden vi er villige til at overgive os. Vores verdensbillede er i høj grad dannet af det, der har navn og form – altså det, som vi kender til i forvejen.

Det barokke er, at de senere års teknologiske landvindinger gør, at vi alle i hverdagen benytter os af trådløse hjælpemidler, som vi ikke kan sanse, men det affinder vi os med, fordi det virker. Denne indirekte accept af, at der er ”mere mellem himmel og jord” burde åbne for en ny og anden virkelighed inden for krop, sind og ånd. Denne virkelighedsopfattelse af, at ”alt hænger sammen” har videnskaben fået bekræftet gennem talrige undersøgelser og forsøg. På den måde går Østens visdom hånd i hånd med Vestens forskning og moderne videnskab, hvilket citaterne fra nogle af de væsentligste videnskabsmænd tilkendegiver.

Videnskab er endnu ikke i kontakt med virkeligheden

Den engelske videnskabsmand Sir James Jeans indså som den første, at materie løbende oprettes i hele universet. Han fandt frem til flere andre nyskabelser inden for den astronomiske teori, og han beskrev det paradoksale i, at vi stadig er fanget af, at vi endnu ikke har forstået, hvad virkeligheden er – selv om videnskaben har givet sine bud – fordi den ikke er målbar i gængs forstand:

”En fysiker, som prøver at forstå naturen, kan arbejde på mange forskellige områder og bruge mange forskellige metoder. Én kan grave; én kan så; én kan høste, men slutresultat er altid en matematisk formular, der aldrig kan beskrive naturen selv. Vores videnskabelige studier kan derfor aldrig bringe os i kontakt med virkeligheden.

De matematiske billeder, videnskaben tegner af virkeligheden, er ikke andet end billeder – fiktion om du vil – hvis du med fiktion mener, at videnskaben endnu ikke er i kontakt med den absolutte virkelighed. Mange vil mene, at ud fra et bredt, filosofisk standpunkt, er de ekstraordinære resultater, der er nået via det 20. århundredes fysik, ikke relativitetsteorien, som svejser tid og rum sammen, ej heller kvanteteorien med sin tilsyneladende negation af årsagssammenhæng, eller dissekeringen af atomet, som resulterer i, at alting ikke er, hvad det ser ud til, men det er den generelle opdagelse af, at vi endnu ikke er i kontakt med den absolutte virkelighed. Vi er stadig fanget i vores hule med ryggen mod lyset, og vi kan kun se skyggerne på væggen.”

Sir James Jeans (1877-1946), engelsk fysiker, astronom og matematiker

Med denne lignelse om, at vi mennesker er som fanger i en hule, peger den berømte videnskabsmand på en metafor, der stammer fra filosofien, nemlig Platons (428-348 f. Kr.) berømte hulelignelse:

“Man må forestille sig en flok fanger, der har været fastlænket dybt inde i en hule siden deres barndom. Ikke alene deres lemmer, men også deres hoveder er fastholdt af lænkerne, så deres øjne er rettet fast mod bagvæggen. Bag fangerne er et enormt bål. Mellem bålet og fangerne er der en hævet vej, og hen ad den bærer nogle mænd figurer af forskellige dyr, planter og andre ting. På bagvæggen danner figurerne skygger, som fangerne er intenst optaget af. Det er også sådan, at når én af figurbærerne taler, får ekkoet fra bagvæggen fangerne til at tro, at ordene kommer fra skyggerne. Fangerne er optaget af noget, der kunne ligne en leg, set fra vores synspunkt, nemlig at give figurerne navne, efterhånden som de passerer. Det er imidlertid den eneste virkelighed, de kender, selv om de blot ser på skygger af billeder.”

Mange af de videnskabsmænd, der undersøger deres område til bunds, ender med at søge svar på livets store spørgsmål i det filosofiske og spirituelle domæne. Sir James siger i det ovenstående citat, at videnskaben endnu ikke er i kontakt med ”virkeligheden”, men kun med en symbolverden. I afsnittet om de fem dimensioner vil jeg beskrive, hvordan den mentale dimension netop består af ”symboler” på virkeligheden, og disse symboler er ikke i kontakt med virkeligheden. Forholdet mellem symboler og virkelighed er lige så forskellig som oplevelsen af at kigge på et kort over et område og gå en tur og opleve terrænet. Det er denne forskel mellem oplevelsen af den mentale symbolverden i forhold til nærværet og livet i den naturlige tilstand, som Buddhas beskrivelse om at ”vågne op” til virkeligheden peger på. Dette emne skulle man ikke umiddelbart tro ville interessere nogle af verdens fremmeste atomfysikere, men det var lige præcis, hvad det gjorde, fordi de havde accepteret, at ”alt hænger sammen”. I den følgende samtale er de inde på gudsbegrebet, sjælen og den centrale orden.

Tror du på gud?

I sommeren 1952 samledes en række atomfysikere i København for at diskutere konstruktionen af en europæisk accelerator. Ved den lejlighed gik tyskeren Werner Heisenberg (1901-1976), danskeren Niels Bohr (1885-1962) og østrigeren Wolfgang Pauli (1900-1958) en tur på Langelinie, mens de talte om kvantefysik og om livet. De gik forbi Den lille Havfrue, og efter at have stået i stilhed en stund, spurgte Wolfgang Pauli aldeles uventet Werner Heisenberg: ”Tror du på en personlig gud? Jeg ved selvfølgelig, hvor svært det er at knytte en klar betydning til dette spørgsmål, men du forstår sikkert spørgsmålets generelle formål?”

”Jeg tror uden tvivl på, at der findes en central orden i alle ting og hændelser, men må jeg omformulere dit spørgsmål? Jeg ville foretrække den følgende formulering: Kan man erkende den centrale orden i alle ting og alle hændelser på samme måde som man kan erkende en anden persons sjæl? Jeg bruger ordet sjæl helt bevidst for at undgå misforståelser. En person kan udtrykke sig på mange forskellige måder, men sjælen er den indre kerne i personen – det organiserende princip – som personens forskelligartede udtryk er organiseret omkring, ligesom et kompas organiserer sig efter den magnetiske kraft. Hvis du spørger mig sådan, er mit svar ja.”

Selv om det var blevet sent, fik de tre fat i en båd og sejlede tilbage til Nyhavn, hvorfra de let kunne gå til Niels Bohrs hus.

I denne samtale siger Heisenberg, at han tror på Gud, og at han forstår Gud som ”den centrale orden”. Han siger endvidere, at det måske er muligt at opleve denne centrale orden på samme måde, som det er muligt at opleve kontakten til et andet menneskes sjæl. Vi støder altså på begreber som Gud, sjæl og central orden fra en videnskabsmand. Ordene vil helt sikkert betyde noget meget forskelligt for forskellige mennesker, og når du læser ordene, vækker hvert af dem en idé i dig, som måske er tæt på det, som Heisenberg mente. Eller måske er din forståelse langt fra hans. På den måde støder vi på ordets begrænsning. Ord er symboler på noget, som vi kan erfare, og vores forståelse af hvert ord beror på vores egne tidligere erfaringer. Østens filosofi beskriver, at sjælen er vores nærvær i nuet, og at vi oplever et andet menneskes sjæl via den stemning, vi hensættes til, når vi er tæt på dem. Endvidere beskriver filosofien, hvordan det nærvær, vi oplever inden i os selv, ikke er begrænset til vores krop, men at det er allestedsnærværende og noget, vi alle har tilfælles, som følelsen af ”at være”, der er vores alles fælles ophav. Følelsen af fundamental eksistens er oplevelsen af ”jeg er”, og ifølge Østens filosofi indeholder dette eksistentielle nærvær en intelligens, som organiserer alt i verden.

Måske var det det, Heisenberg mente, når han henviste til en central orden?

Eller måske mente han, at vi vil fare vild, hvis vi kun navigerer via symboler og glemmer den intelligens, som findes i nærværet? Jeg fortolker det sådan og vil igennem resten af bogen udbrede denne fortolkning, så den forhåbentlig også giver mening for dig.

Den engelske astronom og astrofysisker Arthur Eddington, der opdagede sammenhængen mellem stjerners masse og deres lysstyrke, peger på, at videnskaben ikke kan svare på alt, men er en del af noget større, og han peger på bevidstheden og det spirituelle som det område, hvor vi skal kigge efter svar på de spørgsmål, som videnskaben endnu ikke har besvaret.

Den menneskelige bevidsthed er nøglen

”Vi har lært, at undersøgelsen af den ydre verden via metoderne i fysikken ikke leder til en konkret virkelighed, men til en skyggeverden bestående af symboler. Fysikkens metoder er ikke velegnede til at trænge dybere end til denne skyggeverden.

Det er generelt anerkendt, at fysikken nu er formuleret på en sådan måde, at det er næsten selvevident, at den er et delaspekt af noget bredere.

Følelsen af, at der må være noget mere bagvedliggende, leder os tilbage til vores udgangspunkt i den menneskelige bevidsthed – det ene center, hvor mere måske kan blive erkendt. I vores bevidsthed finder vi andre bevægelser, der rører sig, andre afsløringer end dem, som er formet af symbolverdenen.

Fysikken insisterer kraftigt på, at dens metode ikke trænger bag om det symbolske. Men den mentale og spirituelle side af os selv, kendt i vores eget sind via en direkte intim kontakt, transcenderer fysikkens metoder og giver nøjagtig det, som videnskaben selv indrømmer, at den ikke er i stand til at give.”

Arthur Eddington (1882-1944), astronom og engelsk astrofysiker

Eddingtons udtalelse er i min optik så klar, at den kan tåle at stå i sig selv i forhold til denne bogs emne. Jeg synes, det er interessant at iagttage, hvordan videnskabsmænd, der tænker dybt over livets sammenhænge, naturligt kommer til at inkludere det spirituelle i deres verdenssyn. Når vi ”almindelige” mennesker opfatter videnskab og spiritualitet som adskilte verdener, der ikke mødes, er det ofte, fordi vi ikke har tænkt dybt over emnet og kun besidder en overfladisk forståelse af videnskaben og de personer, der har udformet det videnskabelige paradigme, som i dag er udbredt i den moderne verden. Videnskabsmændene har så at sige accepteret spiritualitet som en del af den verden, som de undersøger. Endnu har vi andre ikke taget videnskabens spirituelle erkendelse til os på samme måde, som vi har gjort i vores accept af trådløs teknologi.

Den næste videnskabsmand er utvivlsomt alle tiders mest berømte videnskabsmand. Han adskiller overhovedet ikke videnskab fra den religiøse følelse, men beskriver det ligefrem som inspirationen bag sand videnskab. Han siger også, at det er videnskabens fornemmeste rolle at vække denne følelse i modtagelige mennesker.

Den kosmiske religiøse følelse

”Jeg fastholder, at den kosmiske religiøse følelse er det stærkeste og mest noble motiv for videnskabelig forskning. Kun dem, som forstår hvilken umådelig anstrengelse og hvilken enorm hengivenhed, det kræver at udføre pionerarbejdet inden for teoretisk videnskab, kan forstå styrken i den følelse, hvorfra sådan et arbejde, som er fjernt fra hverdagens virkelighed, alene kan udspringe.

Individet føler formålsløsheden af ordinære menneskelige længsler og stræber efter den sublime og ekstraordinære orden, der afslører sig selv i naturen og i tankens verden. Individets eksistens virker som et fængsel, og individet ønsker at opleve universet som en meningsfuld sammenhængende enhed.

I mit perspektiv er det den fornemmeste opgave for kunst og videnskab at vække denne følelse og holde den i live hos dem, som er modtagelige for den.

Albert Einstein (1879-1955), tysk fysiker

Einstein beskriver noget, som ligger tæt op ad denne bogs emne, nemlig, at den måde, vi oplever livet på, når vi er fastlåst i udsynet fra den mentale dimension, som jo er en symbolverden, er som et fængsel, mens vi kan opleve at vågne til friheden i erkendelsen af, at universet er en meningsfuld sammenhængende enhed, når vi erkender den naturlige tilstand.

Et grundlag for at rykke sig er, at vi er klar over, at den viden, vi har om verden og os selv, begrænser os, fordi den udelukker alt det, som vi ikke ved. En stor del af virkeligheden – måske op til 99 % – opfatter vi overhovedet ikke, fordi vi har valgt at zoome ind på 1 %. Det er noget af det, som de ovenstående videnskabsmænd tænkte dybt over.

Tillad mig at tage dig med på endnu er rundtur i det videnskabelige univers, inden vi gennemgår de fem dimensioner i den dynamiske udviklingsmodel i det efterfølgende kapitel. Derfor vil jeg introducere dig for tankegangen bag den videnskabelige metode, så du har forbindelsesleddet til at forstå meditation og mindfulness på egne præmisser.

I dette kapitel har du fået at vide:

• Meditation er en tilstand, der opstår, når tanker og følelser falder til ro.

• Mindfulness er ”at huske”. Huske din orientering i livet, huske din orientering imod nærværet.

• Videnskabsmænd, der tænker dybt over livet, begynder naturligt at inkludere bevidsthed og spiritualitet i deres verdenssyn.

Videnskabelig metode

Videnskabsmænd og forskere arbejder med statistiske værktøjer, kemisk analyse, systematiske iagttagelser, tolkning og kildekritik. Disse arbejdsmåder betragtes som videnskabelige, når de opstillede hypoteser bekræftes og verificeres gennem gentagne forsøg. Kvaliteten og valøren af de videnskabelige resultater sker gennem en fagfællebedømmelse.

Enhver videnskab har til formål at producere resultater og opdagelser gennem hypoteser og forudsigelser, der gøres verificerbare og tilgængelige for andre forskere og videnskabsmænd – og i sidste ende for alle os andre. Hvis hypotesen holder, og den ikke bliver modbevist, opstår der en form for regelsæt eller lov. Hvis hypotesen på et senere tidspunkt bliver modbevist, så ophører lovmæssighederne, og pågældende teori anses for modbevist.

Videnskab og spiritualitet

At en person er et fysisk geni, gør ham ikke nødvendigvis til ekspert inden for andre felter. Lad os antage, at fysikeren diskuterer et litterært mesterværk med en litteraturhistoriker. Værket har fået en fornem pris. Det kan for eksempel være Nobelprisen i litteratur eller den amerikanske Pulitzer Prize i fiktion. En komité bestående af litterære eksperter har besluttet, at bogen er et litterært mesterværk; det er altså sket efter en fagfællebedømmelse.

Den litterære verden er tankens verden, og her er meningen og fortolkningen af indholdet interessant, men i den fysiske verden gælder det om at måle og veje. Fysikeren siger måske: ”Den bog kan da ikke vinde en pris, den vejer kun 400 gram og er blot 27 centimeter høj.”

Litteraturhistorikeren vil grine højt. Hvorfor? Fordi den videnskab, som fysikeren lægger til grund for sin udtalelse, ikke kan bruges i bogens verden. Du skal have en fagspecifik indsigt i et emne, før du kan udtale dig kvalificeret om et givent område.

Når jeg gør opmærksom på dette, skyldes det, at det er vigtigt at være bevidst om betydningen af denne indsigt, når jeg fortæller om de to inderste lag – sjælen og ånden – i den dynamiske udviklingsmodel, hvor meditation og mindfulness hører til.

Ligesom en fysiker ikke er kvalifieceret til at bedømme et litterært mesterværk, vil han heller ikke kunne udtale sig autoritativt om de sjælelige og åndelige dimensioner. Hvem kan så? Det kan de mennesker, der kender til områderne – og der findes fagfællebedømmelse i disse domæner på samme måde som inden for den fysiske, biologiske og psykologiske videnskab.

I Vesten har vi en tendens til at tro, at den videnskabelige tilgang slutter med fysikken, biologien og psykologien. Men der er også en sjælelig dimension, der handler om vores fundamentale nærvær. Der findes mennesker, som har en viden om det åndelige område, der stikker dybere end sindet. De er ikke videnskabsmænd i gængs vestlig forstand, men derimod vismænd og yogier inden for forskellige spirituelle retninger. Disse yogier kender til meditation og mindfulness. Også inden for disse felter er der lovmæssigheder på samme måde som i fysik, biologi og psykologi. Og vil du forstå meditation og mindfulness, giver det ingen mening at måle og veje på naturvidenskabelige præmisser

Yogierne har erkendt nærværet og lavet hypoteser, der er endt med lovmæssigheder, fordi deres forudsigelser er blevet verificeret af andre, som har efterprøvet teorierne, og har via egen erfaring verificeret dem som sande. Enhver person i verden kan selv efterprøve, om de opnår det, som bliver dem lovet i disse dybere dimensioner, ved at følge de procedurer, som er beskrevet af disse vismænd og -kvinder.

Derfor tillader jeg mig at sige, at yogier har en lige så videnskabelig tilgang til deres emne, som videnskabsmændene og forskerne inden for fysikken, biologien og psykologien. Jeg anbefaler, at du forsøger at have samme indfaldsvinkel til yogierne som til en kunsthistoriker. Hvis du, som jeg, ikke har speciel forstand på kunst og går rundt på Louisiana, kan du måske tænke: ”Det kunne mine børn have malet.” Går du derimod rundt med en kunsthistoriker og hører vedkommendes passion og får fortalt historien bag maleriet, giver det en helt anden oplevelse og indsigt. Du er her gået ind i kunsten på kunsthistorikerens præmis i stedet for med din egen uvidenhed. Heldigvis er det netop kernen i videnskaberne og den tidløse visdom, at de kan hjælpe os videre i vores udvikling. Det er i dette perspektiv, du skal se den dynamiske udviklingsmodel, som jeg introducerer for dig i næste kapitel.

Gennem den dynamiske udviklingsmodel er det min ambition at give dig en forståelse for den tidløse visdom, der ligger til grund for meditation og mindfulness.

Kunstværket eller det litterære mesterværk bliver vurderet på egne præmisser. Meditation og mindfulness skal også vurderes ud fra egne præmisser og ikke udelukkende fortolkes ud fra den fysiske, biologiske eller psykologiske videnskab.

Du kan vælge at se den dynamiske udviklingsmodel som et eksempel på din egen udvikling, og hvad du skal igennem i de forskellige dimensioner.

I dette kapitel har du fået at vide:

• Enhver videnskab har til formål at producere resultater og opdagelser gennem hypoteser, der kan verificeres og gøres tilgængelige for andre.

• En fagfællebedømmelse vurderer kvaliteten af de videnskabelige resultater.

• Der findes vismænd, der har en viden om det åndelige område, der er at betragte som videnskabelig.

Den dynamiske udviklingsmodel

Da jeg første gang kom til Indien, fandt jeg hurtigt ud af, at den meditation, som jeg praktiserede derhjemme, ikke svarede til den meditation, som min mentor Maharajji lærte fra sig. Han introducerede mig for en flere tusind år gammel dynamisk udviklingsmodel, der stammer fra de indiske visdomsskrifter, upanishaderne. Modellen gør rede for, hvordan vi mennesker eksisterer i fem forskellige dimensioner. Modellen går fra den mindst bevidste dimension i det fysiske lag, til den mest bevidste dimension i den naturlige tilstand.

Min mentor førte mig systematisk igennem de forskellige lag i den dynamiske udviklingsmodel, efterhånden som jeg blev parat til det. Derfor er den meget naturligt blevet min indgangsvinkel til meditation og mindfulness.

År for år er jeg gået dybere og dybere ind i forståelsen af udviklingsmodellen, og den rejse, jeg har været på, vil jeg nu invitere dig med på.

Min mentor var meget liberal, når han lærte fra sig. Han var udogmatisk. Han havde forståelse for, at vi i Vesten bliver nødt til at tilpasse den dynamiske udviklingsmodel vores egen tankegang. I denne proces indtager jeg rollen som ”tolk”. Jeg vil efter bedste evne formidle Østens begreber for dig på en måde, der gør dem relevante og forståelige i en vestlig hverdag.

Der er forskellige vinkler på modellen, alt efter hvilket perspektiv, man vælger. Jeg tager i det følgende udgangspunkt i vores identitet. Vi oplever os selv forskelligt afhængig af, hvilken dimension vi befinder os i. Jeg vil også komme ind på de forskellige dimensioners område, metode, udbytte og videnskab.

Med Maharajji.

Jeg og det

Groft sagt siger filosofien, at verden kan deles op i ”det” og ”jeg”. Videnskaben beskæftiger sig med ”det”, og filosofien tager sig af ”jeg”. Når jeg i det følgende gennemgår de fem forskellige lag i modellen, vil jeg samtidig forklare dig, hvordan din følelse af, hvad der er ”det”, og hvad der er ”jeg”, vil være forskellig, afhængig af hvilken dimension du er i kontakt med.

Opbygningen af den dynamiske udviklingsmodel

Hvert af de fem lag besidder særskilte kvaliteter og ressourcer. Bevægelsen gennem lagene er betydningsfuld for dig som person, fordi din selvoplevede identitet forandrer sig fra lag til lag.

Når du oplever stress, spændinger og frygt, er du i kontakt med de tre ydre lag i modellen, mens de inderste to lag er uberørt af al ydre aktivitet. I de inderste lag oplever du helhed, frihed, indre ro, velvære og behag. Meditation og mindfulness er de værktøjer, der kan bringe dig i kontakt med de dybere lag i dig selv.

Den fysiske dimension

Som baby lever du fra første færd i en bevidsthedstilstand, hvor du føler dig i ét med din mor og dine omgivelser. Din identitet befinder sig i en oceanisk bevidsthed. En bevidsthed, der er spredt ud ligesom et hav. Når du oplever verden på det tidspunkt, så har du ikke en klar fornemmelse af, hvor du er placeret i rummet.

Som baby vil du føle, at alt, hvad der er i rummet, er en del af din identitet. Seng, stol, gulv, loft, lamper, mor og far. Alt. Fysik er den videnskab, som beskæftiger sig med denne dimension. I den fysiske dimension har du din krop, din højde og vægt. Tid, rum og masse er karakteristisk for fysikken. Derfor giver det mening at måle og veje, når man skal forstå den fysiske dimension. Instrumenter som ure, målebånd, vægte, mikroskop og kikkerter er blevet opfundet for at undersøge virkeligheden nøjere og mere detaljeret. Du kan betragte instrumenterne som en forlængelse af dine sanser.

Mange tekniske fremskridt er opstået som en følge af, at vi har været i stand til at måle og veje. Den fysiske videnskab har blandt andet fundet frem til, at bølger og partikler findes i dybden af det fysiske materiale. Her opdagede fysikken for eksempel ”Det elektromagnetiske spektrum”. Bruger du mobiltelefon, computer og ser TV, drager du fordel af de resultater, som er kommet fra fysikken. Den trådløse verden er et konkret udbytte af vores opdagelse af det elektromagnetiske spektrum. Fra det elektromagnetiske spektrum blev opdaget, indtil du fik en mobiltelefon i hånden, har videnskaben gennemgået en kolossal udvikling.

Den biologiske dimension

Som baby begynder du at bemærke, at din krop er adskilt fra dine forældre og omgivelserne. Din identitet har bevæget sig fra den fysiske til den biologiske dimension. På dette udviklingsniveau registrerer du som baby blandt andet, når du er sulten. Bliver sulten ikke stillet, reagerer du ved at græde eller skrige. Det samme reaktionsmønster kan opstå, hvis din mor forlader dig et kort øjeblik.

Din identitet er ved at flytte sig, når du opdager, at inde i det oceaniske hav har du en krop. Typisk sker der det, at du bliver berørt, og denne berøring gør, at du indser, at du har en krop. Du opdager også, at der er forskel på, om du bider i din sut, eller du bider dig i fingeren. Når du sparker ind i vuggen, opdager du, at der er forskel på din fod og vuggen. Gradvist bliver du på denne måde opmærksom på din krop. Du får en differentieret opfattelse af din identitet, så du kan identificere dig med kroppen. Når du kan det, får du en følelse af, at ”jeg” er fingeren, ”jeg” er ikke sutten, ”jeg” er benet, men ”jeg” er ikke vuggen, jeg er ”her”, min mor er ”der”.

I forhold til ”jeg” og ”det”, så sker der det specifikke, at det, der før var ”jeg”, bliver til ”det”. Før var sutten en del af din følte oplevelse af ”jeg”, vuggen var en del af dig, rummet var en del af dig, din mor var en del af dig. Når ”jeg” bliver din krop, så bliver de andre ting til noget andet end dig. Noget af det, der før var ”jeg”, bliver til ”det”, når du udvikler dig. Din følte oplevelse af denne dimension er blandt andet sådan noget som dit pulsslag og dine bevægelser. Din sult, tørst, varme, åndedræt og dit liv. Alle de ting, der gør, at du lever.

Det er livet i dig, der adskiller det fysiske fra det biologiske (som vi jo også ser, når døden indtræffer – den fysiske krop eksisterer stadig, men ”livet” har forladt den). Når vi vælger at bruge den dynamiske udviklingsmodel til at beskrive, hvilke udviklingstrin din identitet gennemgår, når du udvikler dig – går bevægelsen kun i én retning: Indad. Din biologiske krop er ”inde i” de fysiske omgivelser.

Biologi er den videnskab, der knytter sig til denne dimension. Biologien beskæftiger sig med studiet af levende organismer. Statistisk dataindsamling og kemisk analyse er nogle af de metoder, som biologien benytter sig af. Fælles for alle metoderne er, at de er naturvidenskabelige, hvor hypoteser og facts dannes på baggrund af eksperimenter og systematiske iagttagelser.

Tidligere var empiri fundamentet i vores biologiske viden. Når en landmand gav gården videre til ældste søn, overdrog han samtidig sin erfaring. Landmanden havde sået forskellige afgrøder på sine marker. Det ene år fik han en god høst, men det følgende år blev høsten dårlig, og når han skulle overdrage gården, videregav han samtidig sit bedste råd: ”Kære søn, nu skal du høre, hvad jeg har fundet ud af i mine mange år som landmand. Når du spytter over venstre skulder i februar, så får du en god høst.” Denne viden var ikke videnskabeligt funderet, men erfaringsbaseret. Bonden gjorde sit bedste for at fortolke virkeligheden ud fra den begrænsede datamængde, han havde til rådighed.

Videnskaben sikrer, at vi undersøger, om det samme gælder på naboens marker. Olsen spyttede også over skulderen hver februar, men det virkede ikke. Så er teorien modbevist. Den biologiske videnskab undersøger det biologiske materiale dybere, og det har ført til, at man nu ved, at der findes mikroorganismer og næringsstoffer i jorden. Hvis landmanden dyrker samme afgrøde år efter år, dør mikroorganismerne. Jorden bliver udpint. Men skifter landmanden rundt mellem afgrøderne, og lader jorden hvile engang imellem, så dræber han ikke mikroorganismerne. Herefter er det ikke længere en intuitiv viden, der gives fra far til søn.

Den biologiske viden er blevet tilgængelig for alle moderne landmænd over hele verden. Denne viden er med til at sikre både et større udbytte fra afgrøderne og en mere stabil madforsyning.

Den biologiske effekt af meditation

Vi udskiller ”lykkehormoner”, når vi mediterer. Det viser, at der sker noget i vores biologiske krop, når vi undergår ændringer i vores bevidsthed.

Når vi mediterer, udskiller vores hjerne dopamin, serotonin og oxytocin. Meditation og mindfulnessøvelser medfører også over tid plastiske ændringer, som betyder, at de områder i hjernen, der står for lykke, empati og evnen til at se muligheder i stedet for begrænsninger samt koncentrationsevne styrkes, mens aktiviteten i de områder, som står for angst og bekymring, svækkes.

Selv om ovenstående er videnskabeligt bevist, så er vi i denne sammenhæng lidt inde i det samme som fysikeren, der udtaler sig om en bogs litterære kvaliteter ud fra dens fysiske mål. Selv om man kan undersøge en bog ud fra hvad den vejer, og hvor mange ord, der gennemsnitligt står på hver side, så giver det ikke et retvisende billede af, hvad bogen indeholder at betragte den udelukkende ud fra et fysisk perspektiv.

Når vi taler om biologi og meditation, kan man sige det samme: Biologen kan godt lave en hjernescanning og tage en blodprøve på en mediterende person. Indirekte siger det noget om området, men biologen kan ikke give et fyldestgørende billede uden at forstå meditation på dens egen præmis. Ligesom vi gerne vil forstå bogen på egne vilkår.

Den psykologiske dimension

I den psykologiske dimension får du et mentalt ID-kort, hvor der står, hvad du hedder, og hvem du er. Sindet består af dine overbevisninger, dit navn, dine tanker, følelser, fornemmelser, sansninger og indre oplevelser. Du får en mental identitet med alle de begrænsninger, som det indebærer og følelser af mangelfuldhed, men også med alle de evner, der skal til for at begå sig i den fysiske verden. Med glimt i øjet kan man sige, at din mentale identitet hjælper dig til at vide, hvornår du skal sige undskyld, bede om og tak, når du omgås andre mennesker. Hvis der ikke var større udviklingsmuligheder end at være funktionsdygtig i den ydre verden, ville livet virke fladt og udsigtsløst. Du er blevet socialiseret, og det er rigtig godt. Men det er ikke nok til at opfylde den indre længsel, vi alle bærer i hjertet efter at opleve ubegrænset frihed og naturlig glæde, helhed og indre ro.

Hvis du er opmærksom på dine tanker, vil du opdage, at der hele tiden kører en indre dialog inden i dig. Den psykologiske dimension adskiller sig fra den biologiske ved, at du i din identitet skifter fra krop til sind. Før var det altoverskyggende, når du var sulten. Du kunne ikke gøre andet end at skrige efter mad. Kroppen og sulten var hele din identitet. I det biologiske lag kan du ikke adskille dig fra sulten. Fra sindet i det psykologiske lag lægger du mærke til sulten og forholder dig til din følelse af sult, som er en del af dig, men du er mere end bare sult. Du bestemmer selv, hvornår du vil spise. Det faktum, at du nu opererer fra et højere udviklingstrin, betyder ikke, at du ikke mærker sulten, men kun at du er mere fri til at bestemme, hvordan du reagerer, når du er sulten.

I dette skifte opdager du på vejen ind, at hver gang du vokser som menneske, får du kontakt med et højere udviklingstrin i dig selv, så bliver noget af det, du tidligere følte var hele dig, til noget, du er vidne til. ”Jeg” er blevet noget større og andet. Fra sindet er du mere end krop og sult.

Hvis du bliver bedt om at sætte ord på, hvor dine tanker og følelser befinder sig, vil du formentlig svare: ”I mit hoved og min krop.” Aha! Der er igen en retning i din udvikling. Dine tanker er inde i din krop, der var inde i omgivelserne.

Det handler om indholdet i bevidstheden

Inden for psykologien undersøger man menneskers tanker, følelser, handlinger og verdensanskuelse via for eksempel spørgeskemaer, samtaler, interviews, iagttagelser og statistikker. Det vil være useriøst at påstå, at det er uvidenskabeligt, bare fordi de psykologiske aspekter ikke kan måles eller vejes af instrumenter. I så fald ville vi negligere den psykologiske videnskab.

Vi kan ikke måle, veje og scanne vores holdninger og meninger, sådan som vi gør i fysikken og biologien. Vi kan ikke finde vægtfylden eller tage en blodprøve på en mening. Vi bliver nødt til at gå ind i det subjektive univers for at finde frem til, hvad der giver mening for et menneske. Validiteten af en videnskab afhænger altså ikke af fysiske målinger. Enhver videnskabelig disciplin har sine metoder og instrumenter i tilgangen til at afdække området.

Hvilke resultater har psykologerne så fundet ved at undersøge sindet på den måde?

Jeg vil nøjes med at tage udgangspunkt i det såkaldte ”happiness set point”. Udtrykket ”set point” kan ses som den regulator, der forsøger at regulere kroppen mod et udgangspunkt. Vi har en eller anden vægt, som kroppen forsøger at vende tilbage til, hver gang vi forlader den. Det er ”set pointet”. Hvis du giver den gas med slankekure i en periode, taber du dig ti kilo, fordi du gik på en diæt. Men så snart du tager på ferie eller glemmer din diæt et stykke tid, så tager du måske 12 kilo på. Det viser, hvor svært det er at arbejde med kroppens udgangspunkt. Kroppen vil altid prøve at vende tilbage til sit udgangspunkt, ”set point”. Kan du så aldrig tabe dig? Jo, men du skal væk fra følgende indstilling: ”Jeg skal bare lige på en kur, så er det overstået.” På et tidspunkt indser du: ”Jeg skal lægge min livsstil om. Jeg skal have nye vaner. Hvilke vaner vil hjælpe mig?” Så skal du gøre nogle realistiske tiltag. Det kan være, du tager cyklen frem for bilen, trappen i stedet for elevatoren, spiser rugbrød frem for franskbrød, drikker skummetmælk i stedet for sødmælk. Det kan være, at du går tre aftenture i stedet for at se fjernsyn. Du må indrette din hverdag, så du forbrænder flere kalorier, end du indtager. Når du ved det, indser du, at en permanent livsstilsændring er nødvendig. Du ved også, at træning virker, og at kost er vigtig. Der er faktisk meget få recepter, en læge kan udskrive til dig for et givet symptom, som ikke simpel motion og gode kostvaner overtrumfer.

Du skal se på glæde på samme måde. Du har et ”happiness set point”, som er en slags lykkeudgangspunkt, som dit sind vil vende tilbage til efter udsving igennem perioder med glæde eller sorg. Moderne forskning inden for positiv psykologi har påvist gennem utallige forsøg, at vores følte oplevelse af glæde er bestemt af flere faktorer. Det viser sig, at vores gener er ansvarlige for 50 % af den glæde, vi opleveler i livet og hverdagen. Studier med identiske tvillinger viser, at selv om de bliver adskilt ved fødslen og får en vidt forskellig opvækst, er deres glædesniveau stadig ret ens, når det måles mange år senere. Arv har således stor indflydelse på vores glædesniveau uanset opvækstvilkår.

Det mest bemærkelsesværdige ved undersøgelserne var, at vores livsomstændigheder kun påvirker vores glædesniveau i mindre grad. De bidrager med bare 10 % til vores glæde. Prøv lige at tænk lidt dybere over det: Om du er rig eller fattig; om du er smuk eller almindelig; om du er gift eller skilt og så videre, så står det kun for en tiendedel af dit glædesniveau. At rigdom, skønhed, godt helbred og parforholdets status kun har så kortvarig og begrænset indflydelse på vores glædesniveau, er svært at fatte for de fleste af os. De videnskabelige resultater er imidlertid ikke til at skyde igennem med hensyn til denne konklusion.

Videnskaben viser gennem et stort statistisk materiale, hvad der bringer os bedst lykke gennem ”best practice”. Videnskaben har undersøgt, hvem der er gladest, og hvad de gør. Hver især kan vi famle i mørke, når vi skal finde glæden, for vi har kun vores egen erfaring at forholde os til. Men det kan være, at vi tager fejl, ligesom landmanden gjorde, da han troede, at det havde en virkning at spytte over venstre skulder. Videnskaben kommer med et større statistisk materiale, end vi selv kan nå frem til gennem et helt liv, som er farvet af vores fortid, opdragelse, samfundets og vores forældres værdier. Videnskaben stræber efter at være objektiv. Det giver ofte resultater som er meget anderledes end det, vi selv kan nå frem til, fordi det bygger på et langt større materiale.

Den gode nyhed for dig er, at forskningen har påvist, at du på egen hånd er ansvarlig for hele 40 % af, hvor meget glæde du har i dit liv. Nøglen til din glæde ligger med andre ord i dine handlinger og tanker.

Der er således videnskabeligt belæg for at konkludere, at du får mere glæde, hvis du bruger energi på dine tanker og handlinger. Accepterer du denne viden, kan du slippe ud af den offerrolle, som du uvægerligt havner i, når du bruger det meste af din energi på at ændre dine livsomstændigheder, som altså kun bidrager til 10 % af din glæde. For eksempel kan man hurtigt blive offer for sin chef eller kolleger: ”Jeg kan ikke være glad, fordi min chef er umulig. Det er de andre, der er galt på den. Derfor kan jeg ikke være glad.” Eller: ”Jeg kan ikke være glad, fordi jeg har den forkerte højde … vægt … næse … ” Alt sammen dine livsomstændigheder, som ikke er lige sådan at ændre.

I stedet kan du opleve den styrke, der ligger i at fokusere på det, som du selv kan kontrollere. Det udbytte kan du få her og nu. Det drejer sig om at tænke på dit liv på en ny måde. Du skal finde sunde, daglige rutiner, som har en direkte og positiv indflydelse på din livskvalitet. Det sætter dig fri til at forstå, hvad du selv kan gøre for at skabe din egen glæde. Det er et enormt positivt budskab. Det betyder, at du kommer tilbage i chaufførsædet og ikke forbliver passager i dit eget liv. Du bestemmer, hvor du skal køre hen, så du kan sætte dig nogle mål.

Døren til større glæde åbner du ikke ved at søge mere rigdom; blive mere attraktiv eller ønske dig bedre kolleger. Disse ting er også tit svære eller upraktiske at ændre, og du kan heller ikke gøre noget ved at ændre dine gener, der står for 50 % af din glæde. En lille note om penge: Hvis du mangler penge til at dække dine grundlæggende behov, vil det faktisk bringe glæde at få flere penge, men hvis du herefter får flere penge, er der altså ingen sammenhæng mellem penge og glæde overhovedet.

Hvis du begynder at spekulere over, hvor meget tid, energi og tankeaktivitet du dagligt bruger på at ændre dine livsomstændigheder, og du samtidig intellektuelt ved, at målet for alle dine tanker og handlinger i sidste ende er, at du gerne vil føle dig glad, hel og fri, så vågner du op til nødvendigheden af at fokusere på de 40 %, som du selv har indflydelse på, og som bringer dig nærmere ønsket om at blive gladere.

Du har altså et valg. Og når du forstår omfanget af denne mulighed, kan du gå i gang med de ting, som giver dig mere glæde.

Tips til at blive gladere

Jeg vil nu give dig en række konkrete råd og tips, der kan gøre dig gladere:

• De gladeste mennesker er committet til livslange mål og har ambitioner, der er i tråd med deres indre værdier. Mit råd er, at du finder din ”gnist” og skriver dine mål ned, så du ved, hvor du gerne vil hen med dit liv og bevidst forholder dig til, hvad næste skridt er på vej mål dit mål.

• Brug tid på dine relationer, venner og familie. Glade mennesker har tid til at sidde rundt om bordet og spise middag. Det kan være, at du har travlt i din hverdag. I den almindelige forvirring glemmer du at gøre alle disse ting. Konkret kan du sørge for: at planlægge, at I laver noget god mad og spiser sammen. Du kan skrive ind i din kalender, at du inviterer til familie- eller vennemiddag en gang imellem. Arranger at alle familie-medlemmer sidder med ved bordet og snakker og er sammen.

• Hav nogle udvalgte fortrolige. Nogle, der bakker dig op i dine gøremål. Så der ikke sker det, at du har oplevet noget, som har betydning for dig ikke bliver modtaget i rette ånd. For eksempel, hvis du fortæller din ven: ”Nu skal du høre, jeg har virkelig fået ros i dag,” hvorefter vennen siger: ”Nåh, ham kender jeg godt, men det siger han til alle mennesker.” Så bliver du trykket ned. Find nogle gode venner, du kan dele dine tanker med. Du kan tænke på det gamle ordsprog: ”Når du deler en sorg, bliver den halv, når du deler en glæde, bliver den dobbelt.”

• De gladeste mennesker er generøse med at udtrykke taknemmelighed for det, de har i livet.

• Meditation og mindfulness udvikler de områder af din hjerne, som står for glæde, optimisme og robusthed.

Ovenstående er på ingen måde er udtømmende. Psykologien er et kæmpefelt. Ovenstående er blot for at illustrere dine muligheder ved hjælp af eksempler. Umiddelbart betyder det, at udbyttet er, at du kan dreje på de 40 %, men du kan ikke opnå helhed, ubegrænsethed og frihed, for det findes ikke i den psykologiske dimension.

Fra objekt til subjekt

Vi har nu gennemgået de første tre dimensioner. De er konventionelle, og ingen er uenige om, at de er en del af verden. Videnskaberne i disse dimensioner beskæftiger sig med ”det”, altså objekter, der kan opfattes igennem sanserne, eller tanker, der er formet i kontakten med sanseobjekter. De to inderste dimensioner beskæftiger sig med ”jeg”, selve bevidsthedens egen natur. De beskæftiger sig med subjektet.

I Vesten har vi ingen problemer med at sætte os ind i og forstå, at vi lever i en fysisk, biologisk og psykologisk dimension. Det bliver straks sværere for os at forstå og acceptere, at der findes endnu to lag i den dynamiske udviklingsmodel. Men det er netop disse to dimensioner, som denne bog tager under behandling.

Vi fandt frem til, at du havde en indre dialog kørende. Den kan du få til at stoppe, hvis du er fuldt til stede i nuet. Når det sker, oplever du glimtvis det næste, dybere lag i den dynamiske udviklingsmodel.

Den sjælelige dimension

I denne dimension bliver det lettere at forstå, hvad meditation og mindfulness er.

Som art er vi i en evolutionær udvikling. Den indiske yogifilosof, Sri Aurobindo, der i sine værker beskrev evolutionen igennem det fysiske, biologiske, mentale domæne, gik videre og benævnte de næste udviklingstrin efter det mentale som sjælen og ånden. Han sagde:

”Der er en evolution i naturen, som går fra sten til plante, fra plante til dyr, fra dyr til menneske. Da mennesket i sin nuværende form er det sidste trin på toppen af denne evolution, betragter han sig selv som den sidste etape i udviklingen, men her tager han fejl. I sin fysiske natur er han næsten stadig et dyr. Javel, et dyr der tænker og taler, men dog stadig et dyr i sine materielle vaner og instinkter. Naturen kan utvivlsomt ikke være tilfreds med så ufuldkomment et resultat. Den forsøger at frembringe et væsen, der – i forhold til mennesket – vil være, hvad mennesket er i forhold til dyret. Et væsen, der fortsat vil være menneske i sin ydre form, men hvis bevidsthed langt vil overstige det mentale symbol sind som er fængslet i uvidenhed.”

Sri Aurobindo, indisk yogifilosof (1872-1950)

Aurobindo mener, at menneskeheden er på vej til at inkludere en dybere dimension i sin oplevelse af sig selv.

Det er det fundamentale nærvær, som udgør den sjælelige dimension, som vi på vores nuværende evolutionstrin kan begynde at inkludere i vores identitet, bevidsthed og verden. Når jeg i det følgende begynder at beskrive de to dybeste dimensioner, vil jeg bede dig bemærke, at disse beskrivelser ikke nødvendigvis giver mening, når du læser om dem uden endnu selv at have direkte og bevidst erfaring med disse lag. Når jeg på mine kurser indledningsvist beskriver sjæl og ånd, møder jeg ofte en reaktion, som kommer af, at folk forholder sig til disse begreber ud fra den begrænsede mentale forståelse, de har af dem. Set fra den mentale dimension kan beskrivelsen af disse dybere lag virke som intellektuelt tankespind uden bund i virkeligheden, men så snart kursisterne begynder at få deres egen direkte erfaring, falder forståelsen helt på plads, og de opdager dybsindigheden i modellen.

Bevidstheden, som har været bevidst om fysikken, biologien og psykologien, begynder at opdage sig selv. Det er kulminationen af evolutionen. Bevidstheden bliver bevidst om sig selv. Og det er mennesket i modsætning til alle andre i stand til. Har et dyr bevidsthed? Ja, men i dyret kan bevidstheden ikke blive bevidst om sig selv. Derfor siger man, at mennesket har nået det højeste udviklingstrin i evolutionen.

Når du kommer ind i sjælen, i nærværsdimensionen, så flytter din identitet sig igen. Når du får kontakt til nærværet i dig selv, bliver du vidne til dine tanker og følelser med en erkendelse af, at du er mere end dine tanker. Du er vidne til tanker og følelser fra en dybere dimension i dig selv, den nærværsbaserede dimension. På samme måde som du ikke kan undgå sult i kroppen – men fra en højere dimension, sindet, har du større handlefrihed til at vælge, hvordan du reagerer, når du mærker sulten – så kan du heller ikke vælge at undgå svære tanker og følelser i sindet, men fra den højere dimension, sjælen, får du større mulighed for at frigøre dig fra negative følelser og tanker. Tanker og følelser bliver ”det”, når ”jeg” er i kontakt med dit indre nærvær i sjælen.

Du får power af at stige af ”sindets karrusel” og være vidne til al den tanke- og følelsesaktivitet, der foregår i dit sind. Du indser, at når du er i sindet, er du strategisk og forsøger at løse tingene. Det bevirker, at du kan udrette mange ting i den ydre verden, men du har en tendens til at overse poweren i nærvær.

Hvilken power taler jeg om? Det kan for eksempel være den power, der kommer til dig, når du sidder sammen med din ven eller veninde. Du har haft en frustrerende eller sørgelig oplevelse eller noget, som er gået dig på.