﻿

Kirsten Ahlburg
Ulykken

© Special-pædagogisk forlag 1995

ISBN bog: 978-87-7399-339-2
ISBN e-bog: 978-87-7607-907-9

Omslag: Per Illum

﻿

Kirsten Ahlburg

Ulykken

Læseværkstedet
Special-pædagogisk forlag

Fredag eftermiddag

Det er fredag eftermiddag. Klokken er 16.20. Peter er færdig med sit arbejde.

Han har fri klokken 16. Men han har meget arbejde og er først færdig nu.

Peter slukker for computeren. Så rejser han sig og tager sin frakke på. Han kigger på sit ur. Han har travlt. Han skal hente sin søn, Anders, i børnehaven.

Den lukker klokken 16.30. Han må skynde sig. Han må ikke komme for sent.

Peter åbner døren og går ud på gangen. Han ser chefen. Han komme med et stykke papir i hånden. Han går hen til Peter. Peter kigger ned og vil gå forbi chefen.

Han har ikke tid til at snakke med ham nu. Så kommer han for sent.

Men chefen stopper ham.

“Peter,” siger chefen. “Har du lige to minutter?”

Peter vil sige nej. Men chefen venter ikke på Peters svar.

“Du skal ringe til MB Export. Det skal være inden klokken 17,” siger chefen.

Peter kigger på uret. Nu er klokken 16.25. Om fem minutter lukker børnehaven.

Og det tager ti minutter at køre derhen.

“Desværre,” siger Peter nervøst. “Jeg har ikke tid. Jeg skal hente min søn i børnehaven. Den lukker om fem minutter.”

Chefen kigger surt på Peter. Han er sur, fordi Peter siger “nej”. Han har ikke selv nogen familie. Og han forstår ikke Peter.

“Det tager kun et øjeblik,” siger chefen. Så giver han Peter papiret med MB Exports telefonnummer og går.

Peter står med papiret i hånden. Han skal ringe inden klokken 17. Men han kan ikke ringe nu. Han må vente, til han kommer hjem. Han skal hente Anders nu. Klokken er mange.

Peter lægger papiret i lommen og går ud. Han skynder sig hen til bilen og kigger på uret. Børnehaven lukker om to minutter.

Peter sætter sig ind i bilen. Han starter den og kører ud på gaden. Han kører forbi vinduet til chefens kontor. Chefen står i vinduet og kigger efter Peter. Han ser vred ud.

Ulykken

Peter kører hen ad gaden og ud på en stor vej. Der er mange biler. Folk har fri og skal skynde sig hjem.

Peter er nervøs. Der er mange biler, og han har travlt. Han ved, han kommer for sent. Han kører hurtigt og dytter ad de andre biler. Nogle biler kører langsomt. Så bliver Peter sur og råber “idiot” til dem.

Peter kører og ser på sit ur. Nu er klokken 16.35. Han er ved børnehaven om et minut. Peter kører meget hurtigt. Han ved, Anders venter på ham. Og han ved, pædagogerne er sure. Det kan Peter ikke lide.

Peter kører 100 km i timen. Men han må kun køre 70. Han kører hen til lyskrydset. Det skifter til rødt, og Peter bremser. Men det er glat, og bilen vil ikke bremse.

Bilen glider hen ad gaden. Den glider hurtigt. Peter kan ikke stoppe den.

“Åh, nej,” råber Peter.

Han ser en lastbil på gaden. Peter kan ikke gøre noget. Bilen kører lige ind i den store lastbil. Der lyder et stort bump. Noget glas går i stykker. Og det gør meget ondt i Peters hoved og skuldre.

Så bliver alt sort. Peter siger ikke mere. Han ser ikke mere. Og han hører ikke mere.