Bedre taler

en bedre taler holder bedre taler

© Trine Nebel 2015

Udgivet i samarbejde med Trykværket

ISBN: 978-87-93063-36-5

Trinenebel.dk

Kære læser

En bedre taler kan vi alle blive. Men om du selv vælger at holde bedre taler afhænger naturligvis af, om du læser bogen til ende og praktiserer, hvad den foreslår :)

Amerikaneren Josh Kaufman, der i 2013 var på Forbes Top100-liste over iværksættere, og af Amazon er kåret som en af de 100 bedste businessforfattere i verden, har skrevet bestselleren The First 20 Hours: How to Learn Anything . . . Fast!

Bogen handler - som titlen antyder - om, at det er muligt at blive god til noget, hvis man praktiserer det intensivt i 20 timer. Brug derfor én time på at læse ebogen her, som jeg har lavet til alle, der gerne vil være en bedre taler. Praktisér derpå bogens forslag i 19 timer.

På ca. en halv arbejdsuge kan du blive en bedre taler - helt gratis!

Min lyst til at skrive en gratis ebog udspringer af min egen oplevelse af, at der er utrolig langt imellem de taler vi lytter til, og som vi påvirkes af. Livet er efter min mening for kort til for lange og kedelige taler, men der er ikke noget, der ændrer sig, hvis ikke vi gør noget aktivt ved det.

Jeg håber, at ebogen kan inspirere dig til at arbejde med andet end bare selve ordene i din tale, men med alt det som kan være med til at fremme din talesituation og give dig succes med både taler og andre talesituationer, hvor publikums opmærksomhed er rettet mod dig.

Rigtig god talerlyst og mange ebogshilsener fra

Trine Nebel

Trinenebel.dk
Twitter: @TrineNebel

PS! Hold dig opdateret via mit nyhedsbrev og på min Pinterest-tavle om taler, taleskrivning og præsentationsteknik.

En bedre taler
holder bedre taler

Fanger du dine modtageres interesse med det samme? Taler du i abstrakter eller konkreter? Prøver du på at sælge i stedet for at påvirke? Forstår du, hvad der virker troværdigt på publikum? Kan du skabe tillid og måske endda loyalitet? Appellerer du til dine modtageres følelser, deres indre billedarkiv og møder du publikum dér, hvor de træffer beslutninger om at lade sig inspirere af dig?

‘Bedre taler – en bedre taler holder bedre taler’ kunne også kaldes for ‘Guide til public speaking’ eller ‘Kort om præsentationsteknik’. Kært barn har mange navne – hæng dig ikke i titlerne, koncentrer dig om indholdet. Det gælder for mennesker og for ikke så få kommunikationsbegreber og tendenser i tiden.

‘Bedre taler – en bedre taler kan holde bedre taler’ handler nemlig om tage ordet, stille sig op foran andre, påvirke med et budskab – og blive husket! Det kan denne ebog forhåbentlig hjælpe med dig med at lære.

Det er ikke nemt at blive den gode, troværdige taler med indlæg og oplæg, der huskes og gør indtryk. Men mange ønsker at blive det, og det forstår jeg godt, for INTET er så overbevisende som veltalenhed. Måske har du også hørt om etos, logos og patos og al det dér retorik-halløj. Men virker det overhovedet, eller skal man ‘bare’ være autentisk? Og hvordan er man lige autentisk? Sådan på kommando? Og tør man overhovedet at være sig selv, når man stiller sig op foran andre. For er der ikke noget med roller i aktantmodellen, tone-of-voice, personlig stil og fanden og hans pumpestok af buzzwords?

Jo. Og dem kommer vi ikke igennem her, for ofte ligger alle disse smarte ord langt henne ad fintuningsvejen og ikke som det basale, der skal til for at blive en bedre taler og kunne levere bedre taler. Og det er dér, vi starter.

Troværdighed er en mangelvare og opfattelsen af en talers troværdighed er helt individuel og subjektiv. Aristoteles mente en masse om troværdighed for 2500 år siden, og i 1936 – laaang tid før nogen anede noget om internet, sociale og digitale medier – sagde handelsmanden Dale Carnegie, at op mod 85% af vores tilvalg og tilkøb er baseret på tillid. Resten handler om produktet eller data. Senere har et stort amerikansk og velanset konsulentfirma, Edelman, konstateret, om ikke de samme procentsatser så i alle tilfælde at tillid er ekstremt afgørende for om vi reelt lytter til en taler.

Sagt på lavpraktisk og håndtérbar vis er vores troværdighed ganske afgørende for, om folk vil købe af os, vælge os til, lytte til os eller stemme på os. Logos - det fakta-og talbaserede - betyder mindre for vores endelige valg. Etos - talerens troværdighed og omdømme - trumfer i sidste ende, fordi vi først og fremmest opfatter med følelser og ikke med vores rationale.

Taler som virkemiddel

Jeg er helt tosset med taler. Også de kedelige, fordi de bekræfter min tese. Taler kan, når de BÅDE er skrevet godt, og ikke mindst leveret godt, flytte mennesker og holdninger. Præcis som dødssyge og ligegyldige taler absolut intet flytter.

I Danmark er det utrolig sjældent, at vi hører en tale, der for alvor gør indtryk på os. Vi er ikke rigtig forvænt med de store ord og slet ikke med talere, der lægger deres sjæl i offentlige ytringer. Når det endelig sker, at en taler gør indtryk, så er det noget, vi forholder os til efterfølgende. Ikke bare over saltstængerne ved receptionen, men måske i lang tid efter talen.

”Do not go where the path may lead, go instead where there is no path and leave a trail”, lyder et citat af Ralph Waldo Emerson. ‘Følg ikke den slagne vej, men gå nye veje og efterlad dit eget spor’ kunne citatet meget frit oversættes. Du skal med andre ord ikke kopiere andre talere, højst lade dig inspirere, og derpå finde din egen stil og skabe din egen gennemslagskraft baseret på, hvem du er og hvad du har på hjerte.

Alle der skal holde tale er (lidt) nervøse, og hvis ikke de er, så er det, fordi taleren er ligeglad, og fordi der ikke er noget på spil i hverken talens ord eller for taleren selv. Den slags taler kender vi alt for godt. Lad os derfor lige bruge et par sider af ebogen om det med nerver. For det skal ikke være dét, der holder dig tilbage!

Du kan ikke fjerne din nervøsitet forud for en tale. Hvis der ikke er lidt nerve, er du ikke engageret nok og vil ikke præstere godt nok. Kriller eller nerver er en naturlig del af både taler og det at stå frem og sige noget foran andre. Det gælder hvad enten det er på TV, en konference, generalforsamlingen eller til din bedste vens bryllup.

Frygten for at blive til grin

Husk at kun modige mennesker holder taler eller taler foran andre. Forstået som at hvis du stiller dig frem, er du modigere end de fleste. Det er allerede en kæmpe sejr, du kan rose dig selv for.

Alle dem, der ikke tør at sige noget foran andre, bliver siddende på den flade, og de værste af dem ’kloger’ sig på, hvor taleren lagde trykket forkert eller måske snublede i en sætning. De er nogle tøsedrenge, der ikke er grund til at frygte. Alligevel frygter en taler at blive til grin, få blackout eller have synlige svedskjolder under armene. Og bare tankerne gør dig nervøs. Noget andet som mange talere frygter, er alle de øjne, der hviler på én. De øjne skal du ikke frygte. Publikums øjne skal du respektere, forstået som motivation til at øve dig mange gange, så du ikke spilder de mange øjnes tid. Det gode ved at øve sig meget er nemlig, at det gør dig tryg og hjælper dig med at håndtere din nervøsitet før og under talens afholdelse. Og jo flere gange du taler, og har øvet dig grundigt, jo bedre bliver du!

Der er mere, du kan gøre end at acceptere nerver som en præmis. Og der er en del, du kan gøre for at håndtere din nervøsitet før og under taler. Kald det præsentationsteknik eller bare syv gode råd om tale offentligt. Lad os tage dem ét for et.

7 gode råd til håndtering af nerver

Der kan gives hundredvis af gode råd om nerver, nervøsitet og angst for taler, præsentationer eller fremlæggelser. Hvis jeg skrev 100 råd om, hvordan du håndterer nervøsitet ved taler, ville du gå sukkerkold og ikke få dem læst. Jeg har derfor lavet syv råd, der både er til overskue, huske og lige til at bruge:

1. Øv dig

Jeg starter det første råd, hvor sidste afsnit sluttede. Fordi det er vigtigt. Langt de fleste talere bruger majoriteten af deres tid på at skrive og ikke øve talen. Husk… En tale skal skrives og skrives godt for at virke. Men en tale, der ikke leveres, virker ikke, uanset hvor godt den er skrevet. Øv derfor leveringen igen og igen og igen og igen. Højt, foran din stuebirk og til sidst foran spejlet i entreen.

2. Se stedet for dig

Forestil dig det eksakte sted du skal tale, dit publikum, hvor de sidder eller står, hvordan rummet ser ud, hvor din talerstol står, og hvordan du kommer derhen. Da jeg engang holdt festtale til et partis årsmøde, var der hverken scene eller talerstol, men der var en grøn mælkekasse fra ARLA, og den kom op mellem tallerkenerne, så jeg kunne lægge manuskriptet på den – for ja, selvfølgelig har du et manuskript.

3. Træk vejret

Mange mennesker glemmer at trække vejret grundigt, når de bliver nervøse. Jeg glemmer selv at trække vejret, når jeg kører langsomt i talen og træk vejret grundigt undervejs, hold pauser og frygt dem ikke – de er virkningsfulde og giver publikum tid til at tænke over dit budskab (for at du kan føle dig tryg og få sagt præcis dét, du skal).

Mange mennesker glemmer at trække vejret grundigt, når de bliver nervøse. Jeg glemmer selv at trække vejret, når jeg kører langsomt i talen og træk vejret grundigt undervejs, hold pauser og frygt dem ikke – de er virkningsfulde og giver publikum tid til at tænke over dit budskab (for at du kan føle dig tryg og få sagt præcis dét, du skal).

4. Se dit publikum som én person

Selv Jussi Adler Olsen, der er krimiforfatter, forestiller sig læseren som én person. Ellers er det for uoverskueligt. Han har selv fortalt mig det, og selvom det kan lyde fjollet, så virker det beroligende og fokuserende, hvis du ‘bare’ skal føre en samtale med én person og ikke med 1200 mennesker i Aalborghallen eller i elevator. Du skal huske at trække vejret og overdriv gerne de sidste par minutter, så hele systemet bliver ventileret, før du skal tale. Ved at trække vejret dybt og give plads til vejrtrækninger, kommer der ilt til hjernen, der styrer din nervøsitet. Tal med halvdelen af Europas krimipublikum. Et gammelt og plat trick lyder (en smagssag, det indrømmer jeg), at man kan ‘udvælge’ sig én blandt publikum, der er uformelig… Og derpå forestille sig personen uden tøj… Den person, uden tøj, er ret svær at blive ved med at være nervøs for ;)

5. Stram ballerne

Ja, det er et udtryk for at tage sig sammen, og sådan er det ikke ment her, hvor det skal tages ganske bogstaveligt. Stram ballerne. Fysisk. Du kan ikke have fokus på både at være vedvarende nervøs og holde dine baller stramme under jakkesættet eller spadseredragten. Ingen kan se, at du strammer op. Dels vender rumpen den modsatte vej, og dels foregår det jo i det skjulte. Men det virker.

6. Husk din målgruppe

Det er hamrende vigtigt, at du fokuserer på dem og ikke på dig selv. De er kommet for at lytte. De interesserersig for noget. Og I har noget til fælles, ellers skulle du ikke tale for netop dette publikum.

Vær spids på, hvad publikum drømmer om, arbejder med, er passioneret omkring og tag udgangspunkt i det. Ved at tale om dit eget emne, ud fra hvad der interesserer dig og hvad du alene finder relevant, risikerer du at miste dit publikum undervejs i talen. Det kan mærkes på talerstolen og bidrager ikke med noget godt til håndtering af nervøsitet.

7. Repetér

Med andre ord er der meget du selv kan gøre. Derfor lyder det syvende råd at repetere. Repetere talen, måden den skal leveres på, og hvad der skal til for at håndtere dine nerver.

Det syvende punkt praktiserer, hvad det prædiker, så det kommer derfor her som bullets:

Så langt de syv råd om nerver. Lad os lige runde et par eksempler fra de store talere, men husk først, at upassionerede talere glemmes. De gør simpelthen ikke indtryk – måske får publikum endda tjekket Twitter, mens talen bliver holdt.