﻿

﻿

Kirsten Skaarup

det kærlige køkken

– grøn mad til en sårbar planet

høst & søn

﻿

DET KÆRLIGE KØKKEN – GRØN MAD TIL EN SÅRBAR PLANET

1. udgave, 4. oplag

© Kirsten Skaarup 2008. Seneste bogudgave udsendt af Politikens Forlag 2011

Grafisk tilrettelægning: Kirsten Skaarup og Malene K. Holm

Omslag: Malene K. Holm

Foto: Kirsten Skaarup side 13, 22, 38, 39, 43, 46, 54, 60, 61, 63, 64, 65, 67, 68, 69, 71, 75, 77, 78, 83, 85, 89, 90, 91, 94, 95, 97, 102, 108, 111, 116, 128, 135, 136, 140, 161, 165, 167, 179, 182, 234, 297, 300 og 303

Hans Skaarup: 81, 107 og 254

Alle øvrige fotos er optaget af Sidsel Clement, Kamm & Co. Vignetter: Kirsten Knudsen og Malene K. Holm Trykt hos Scangraphic, Aalborg 2008

ISBN 978-87-997627-0-5

Printed in Denmark 2008

Kaklerne side 203, 208, 222 og 251 er venligst udlånt af made a mano. www.madeamano.com

AF KIRSTEN SKAARUP ER TIDLIGERE UDKOMMET:
Vegetariske festmiddage

Vegetarisk køkken

Vegetarisk hverdagsmad året rundt

Kartoffelbogen

Cranks lille grønne

Vegetariske postejer, pateer og pier

Cranks grønne menubog

Med vinger til solens køkken

Den grønne gourmet – sommermad

Den lille grønne for madpakkespisere

Kirsten Skaarups grønne pastabog

Nye vegetariske festmiddage året rundt

Brød fra hele verden

Vegetarisk wok

Vegetarisk køkken. Mexico

Vegetarisk køkken. Thailand, Laos og Cambodia

Vegetarisk køkken. Marokko

Salater & Co.
Det helbredende køkken (medforfatter)
Den lille bog om kartofler
Den lille bog om tomater
Den lille bog om squash
Verdens bedste brød - det æltefri grydebrød

www.detkaerligekoekken.dk
www.kodfrifredag.dk

﻿

indhold

Spis med hjerte, hoved og holdning

Klimakokkens spareråd

Forråd i det grønne køkken

Spisekammeret

Orientalske produkter

Grøntsagerne

Opskrifter

Morgenmad

Madpakken

Små snacks og forretter

Supper

Hovedretter

Postejer, pateer og frikadeller

Grøntsagsretter

Retter med tofu

Retter med polenta

Risotto

Tærter

Pizzaer

Pastaretter

Wokretter

Pandekager

Sushi

Salater

Tilbehør

Desserter

Brød

www-adresser

Litteratur

Register

vil du være med til at sikre vores grønne planet for fremtiden – og hjælpe dyrevelfærden? – så læs her. velkommen i mit kærlige køkken

﻿ ﻿

spis med hjerte, hoved og holdning

Når du putter en bid mad i munden, har det effekt på den anden side af jorden. »Hver gang vi sætter tænderne i en bøf, øger vi den globale opvarmning«, skrev det engelske lægetidsskrift »The Lancet« i 2007.

Vi lever på en lille sårbar planet. Hvis vi i fremtiden skal kunne spise rene råvarer og have ren luft i lungerne, og hvis vi skal stoppe klimaændringerne, er det nødvendigt at tænke på, hvad vores mad består af. Hvordan er den produceret, og hvor kommer den fra? Er den sund og nærende? Er den bæredygtig og økologisk? Er der tænkt på dyrevelfærden? Er den transporteret over lange afstande? Hvilken indvirkning har den på os selv og vore omgivelser, de nære såvel som de fjerne? Denne bog er ment som en kærlighedserklæring til hele vores grønne planet og alle dens skabninger. Jeg vil gerne vise, hvordan det er muligt at spise med hjerte, hoved og holdning. Jeg vil gerne dele min passion for sund, lækker, økologisk og bæredygtig mad med dig. Mad med saft og kraft, vidunderlige smagsoplevelser og levende energi.

Bogen fortæller om de virkninger, den nuværende produktion af dyr og planter har på os og på jorden, og den giver ideer til, hvordan du kan skære ned på eller helt leve uden animalske produkter, der belaster vores indre og ydre miljø så hårdt. Vi har i tusindvis af år levet i balance med naturen. Sådan er det ikke mere. Indenfor de sidste 50 år har vi i vores grådighed mishandlet jordkloden i en hidtil uset grad. Det har ikke blot betydet forurening af jorden og luften. Mennesker og dyr er også forurenet med giftige, miljøfremmede stoffer. Vi skal i balance. Det ser uoverkommeligt ud for den enkelte at vende udviklingen, men faktisk kan du gøre større forskel, end du måske forestiller dig, gennem dit valg af fødevarer. En uhyre nem og effektiv hjælp til naturen er at ændre spisevaner. At leve vegetarisk har meget positive, vidtrækkende konsekvenser. At vælge grønt og økologisk er en kærlig handling, der ikke blot gavner din egen krop. Du siger dermed også nej til store lidelser for svin, køer, kyllinger og alle de andre produktionsdyr, og du siger fra overfor en gigantisk forurening af vores miljø.

At leve grønt betyder desuden, at enorme mængder planteføde, der nu går gennem dyrene, kan udnyttes langt mere bæredygtigt. Hvis du vælger vegetarisk, er du derfor også med til at afhjælpe verdens sultproblemer. Med vores valg i supermarkedet, hos grønthandleren eller i helsekostbutikken kan vi præge den planet, vi lever på, og som lige nu trænger så hårdt til en hjælpende hånd.

Du har som forbruger enorm magt. Brug den på den kærlige måde.

»Det tager for lang tid at lave vegetarisk mad«, hører jeg gang på gang.

Modstanden kommer helt automatisk – ofte inden man har prøvet at tilberede og leve af den grønne mad. Al lødig mad tager tid, men jeg vil gerne med denne bog vise, at vegetarisk mad er lige så let og hurtig at tilberede som al anden mad. Og det er bestemt ikke tidsspilde at lave bæredygtig mad. Glæd dig over, at du er i gang med at tilberede et sundt måltid, der giver optimal energi til din krop og samtidig aflaster miljøet. Brug tiden med tilberedningen som en slags meditation. Koncentrér dig og vær til stede. Det vil både du og maden nyde godt af.

At servere lækker, grøn og økologisk mad er en gave til dig selv og dine nærmeste. At tilberede et velsmagende måltid, der er lavet med god samvittighed overfor dyrene, jorden og kroppens milliarder af celler, betyder at tage ansvar for såvel klodens helbred som dit eget. Og så vil fru Gris og hr. Ko sende dig mange taknemmelige tanker!

Ændrede handlinger begynder med en tanke. Jeg håber, denne bog vil så et lille frø til en øget bevidsthed om, hvad vores valg af fødevarer betyder. En bevidsthed, der forhåbentlig munder ud i erkendelsen af, at vi alle påvirker hinanden på denne lille planet: menneskene, dyrene og naturen.

En sund og bæredygtig livsstil er det første skridt mod en renere, mere retfærdig og mere fredelig verden, både i dit eget mikrokosmos og i klodens store makrokosmos.

Det handler om etik. Madetik.

Kirsten Skaarup

Vegetar – ja tak

Jeg ville naturligvis gerne omvende alle til at blive vegetar, men det er næppe muligt, for der er tale om ældgamle, indgroede vaner, som sjældent lægges på hylden fra den ene dag til den anden.

Det er en meget personlig og individuel beslutning at leve vegetarisk, og hver enkelt har sine egne grunde til at ændre spisevaner. En del af dem er nævnt i denne bog, men hvis ikke ønsket om at tage hensyn til dyrene, til jorden og til klimaet – og dermed i sidste ende til dig selv – kommer fra et dybfølt sted i hjertet, finder du snart dig selv ved en pølsevogn igen.

At sige farvel til dyr som ernæring er for de fleste en langsom udvikling, og der vil givet være mennesker, der ikke trives uden kød. Men et godt skridt på vejen er at halvere sit kødindtag eller måske vælge kun at spise fjerkræ og fisk. Begge dele er en stor gevinst for miljøet.

At leve »halv« vegetarisk vil desuden forberede dig på, at en overvejende vegetarisk livsstil måske en dag vil blive en tvingende nødvendighed.

Ingen ny opfindelse

Klodens skrantende helbred kan tvinge os til at ændre spisevaner, men vegetarisme er ingen ny opfindelse. I flere gamle samfund har fravalg af dyr som føde været et kardinalpunkt. Det gælder ikke mindst indenfor hindufilosofien og buddhismen, hvor man lægger vægt på at leve ved at gøre mindst mulig skade på andre levende væsener og på naturen.

Ordet vegetar kommer af det latinske vegetus, der betyder hel, sund, frisk og livlig, et psykisk og fysisk sundt menneske. Den oprindelige mening med ordet antyder, at der er tale om et menneske med en filosofisk og mentalt afbalanceret livsstil – altså meget mere end blot det at ernære sig af grøntsager og frugt.

Selv blev jeg vegetar for mere end 40 år siden. For mig var det de etiske aspekter, der vejede tungest. Langsomt blev jeg ude af stand til at spise levende væsener. Dengang var jeg ikke mere interesseret i mad end enhver anden, der skal spise sig mæt. Men da jeg blev vegetar, skete der en revolution i mit liv, som jeg slet ikke havde forudset. Jeg blev vild med den grønne mad. Tænk at mad kunne smage så dejligt! Det var en sand åbenbaring. Jeg lynstegte og kogte og bagte, og den ene nye ret efter den anden kom til verden. Pludselig kunne jeg lave mad uden at få blod på hænderne. Det var dybt tilfredsstillende.

»Din mad skal være din medicin, din medicin skal være din mad.«

Hippokrates (ca. 460-ca. 377f.Kr.)

Dengang fandtes der stort set ikke bøger om den grønne gastronomi. Og da Danmark næsten ikke har tradition for retter uden kød, sendte min nye interesse mig jorden rundt adskillige gange i jagten på inspiration i klodens fjerneste køkkener. Jeg rejste til lande, hvor man i årtusinder hovedsagelig har ernæret sig af kornprodukter, bønner, linser og grøntsager. Utallige er de køkkener jeg har besøgt i Asien, i Mellemøsten, i Syd- og Mellemamerika, i Afrika og i USA. Og utallige er de mennesker, der med store hjerter, åbne arme og køkkendøre – og megen forundring – har lært fra sig, for hvad ville dog en dansker i deres fattige køkken? Jeg ville finde sjælen i den grønne mad og blev belønnet med store smagsoplevelser, dyb ærbødighed for maden og tusindvis af ideer til grøn mad. Det kan man læse om i den lille snes kogebøger, jeg har udgivet.

BEMÆRK at tallene i bogen må tages med et vist forbehold. Der foreligger ofte forskellige oplysninger fra forskellige organisationer, eller der hersker uenighed om tal eller forskning. Vil du være opdateret med de seneste tal og oplysninger, er det muligt at følge med via hjemmesiderne på side 304.

Hjertelig tak for faglig hjælp til Jørn Ussing Larsen, Rie Møller og Ane Bodil Søgaard

Hvad må man spise?

Jeg bliver ofte spurgt, om jeg må spise dette eller hint. »Ja«, svarer jeg, for jeg må nemlig spise lige akkurat, hvad jeg har lyst til. Jeg kan bare ikke få dyr ind i min mund. Mange tror, at vegetarisme har med noget religiøst eller sekterisk at gøre. Vegetarisme kan have religiøse årsager, men for de fleste drejer det sig om etik, dyrevelfærd, miljø og sundhed.

Der findes forskellige slags vegetarer:

Lakto-ovo-vegetarer (lakto = mælk, ovo = æg) er den største gruppe. De spiser ingen former for dyr (heller ikke fisk og kylling, som nogle tror). De spiser alle slags planteprodukter samt æg og mælkeprodukter. Man kan sige, at grænsen går dér, hvor dyret bliver slået ihjel.

Lakto (mælk) vegetarer spiser plante- og mælkeprodukter, men ikke æg.

Veganere er en mindre gruppe, som ikke spiser nogen former for dyr, heller ikke produkter, som stammer fra dyr, dvs. æg og mælkeprodukter mv.

Frugtianere kaldes de mennesker, der kun lever af frugt og nødder. Det er formentlig et fåtal – derimod er der i disse år en stærkt voksende »raw food«- bevægelse i USA og England. Her lever man udelukkende af rå planteprodukter (det er »tilladt« at varme maden op til ca. 40 grader). Det lyder som en fornuftig tankegang og er formentlig en gevinst for både sundheden og miljøet. Der findes mange begejstrede beretninger fra »raw-eatere«, men det er en radikal vej, hvis man ikke allerede lever som vegetar eller veganer.

Svineri?

I takt med industrialiseringen er produktionsdyrene i stigende grad blevet opfattet som kroppe uden bevidsthed, uden sjæl og følelser, uden smertesans, umælende væsener, som vi kan behandle og forbruge efter behag.

Svinet er et højt udviklet dyr. Det er et intelligent, socialt og nysgerrigt væsen. Grisen ligner på mange måder mennesket, også fysisk. Så meget, at man nu forsker i at bruge »reservedele« fra grise til mennesker, fx hornhinder og væv til hjerteklapper.

Men først og fremmest spiser vi grisen. Journalisten Morten Beiter udtrykker det således: »... I svinet har vi fundet en slags dobbeltgænger, som vi æder med kannibalistisk velbehag, ubevidste om rygterne om, at svinekød i sin smag skulle minde om smagen af menneskekød. Men så bliver det i familien.«

Vi producerer op mod 25 millioner grise om året i Danmark. Hver dansker spiser omkring 1 kg svinekød om ugen.

De fleste af os har på TV eller ude i virkeligheden set de forhold, dyrene lever under. Bevares, de får mad og medicin. Rigeligt endda. De strutter af penicillin. I 2006 indtog danske svin 90 tons antibiotika.

Den umådeholdne brug af antibiotika i svine- og kyllingeproduktionen har været med til at fremme resistente bakterier. Det har senest ført til udbredelsen af MRSA-stafylokokker, der er næsten umulige at bekæmpe.

Den bastante medicinering tvinger os til at sætte spørgsmålstegn ved den form for svineproduktion, der foregår i dag. Vil vi i vores hunger efter kød være med til at støtte en branche, der kun kan eksistere ved hjælp af en helt urimelig brug af medicin? – i sidste ende med vores eget liv som indsats.

»Danske svin er sunde, de strutter af penicillin.«

Mikael Witte, kunstner

»Jeg kan godt lide grise. Hunde ser op til os. Katte ser ned på os. Men grise behandler os som ligemænd.«

Winston Churchill

FAKTA

der går to til fire gange så meget planteprotein til at producere kødprotein. Det er spild af ressourcer. Mere specifikt går der i gennemsnit:

800 g planteprotein til at producere 200 g oksekødsprotein.

450 g planteprotein til at producere 220 g svineprotein.

500 g planteprotein til at producere 220 g fjerkræprotein.

500 g planteprotein til at producere 170 g æggeblommeprotein.

Læg hertil de proteiner, som kræves til knogler, hud, hår, fjer etc., der slet ikke spises.

Opbevaring af dyrene

En anden problematik, vi må tage stilling til, før vi sætter tænderne i en flæskesteg, er den måde dyrene lever deres korte liv på. En avlsso opbevares »fastklemt« i en såkaldt fareboks i adskillige uger. De levende fødemaskiner kan ikke vende sig og er forhindret i at udføre deres normale adfærd.

Svinene lider ofte af skuldersår, organskader og/eller mavesår. Hertil kommer betændelser, benlidelser og rådnende fostre. Omkring 170.000 søer lider hvert år en smertefuld død på grund af en eller flere af disse lidelser.

Slagtegrisene går på tremmegulve, mens de tilsammen udskiller ca. 32 millioner tons gylle om året. Det kan naturen ikke kapere.

Skal de umælende dyr ud på en køretur for at ende livet i et andet land, bliver lidelserne ikke mindre, tværtimod. Levende væsener rådner ikke, er tankegangen i landbruget. Man fragter læssevis af dyr over lange afstande. I op til flere døgn er de stuvet sammen under uanstændige forhold uden tilstrækkelig mad og drikke. Når dyrene begynder at æde hinanden og så – alligevel – rådner, er der tale om vanrøgt af værste slags. Hvorfor gør man det? Svaret er: profit.

De fleste af os har sikkert en vag fornemmelse af, hvordan produktionsdyr – svin, køer, høns, fisk etc. lever og dør. Men de færreste af os kender hele sandheden. Hvis du ikke har planer om at ændre spisevaner, så undlad for enhver pris at se Nikolaus Geyrhalters fremragende dokumentarfilm: »Unser täglich Brot« (Vort daglige brød, se litteraturlisten side 305). Filmen, der er uden tale, dokumenterer på rystende vis, hvordan dyr opdrættes og slagtes (og hvordan grøntsager giftsprøjtes intensivt). Aldrig har en tavs film talt SA højt og SA indtrængende!

Ressourcer

Det kræver enorme mængder plantefoder at producere dyrekød. Dyrene spiser flere gange deres egen vægt, før vi slår dem ihjel. Planterne ville være langt bedre udnyttet, hvis vi spiste dem direkte – før de blev tygget og fordøjet af dyrene.

Man kan sige, at vi spiser tygget mad, der ironisk nok gør den vanskeligere fordøjelig for os. Og grotesk er det, at kun omkring 1/3 af den energi, dyrene gumler i sig, er tilbage i det kød, vi spiser.

Den tidligere chef for Nestlé, Helmut Maucher, siger: »Alt, hvad der kommer direkte fra markerne, har en fremtid. Vi kan ikke ernære menneskeheden alene med produkter, der går via dyrene. Det er en vanvittig ødselhed, der belaster miljøet.«

Kunstgødning og afskovning af jord til dyrkning af afgrøder til dyrefoder bidrager desuden betragteligt til vores klimaproblemer. Og i mange u-lande ville det være langt mere fornuftigt at dyrke planter til den sultende befolkning.

Mahatma Gandhi udtrykte det meget præcist, da han sagde: »Den rige mands ko stjæler den fattige mands brød.«

Hertil kommer dyrenes efterladenskaber, som bl.a. indeholder kvælstof, fosfor og kalium. I stedet for at vende tilbage i det naturlige kredsløb havner stofferne i nogen grad i søer, åer og i havet. Det skaber algevækst med iltsvind og fiskedød til følge og skader drikkevandet.

Produktion af dyr og den globale opvarmning

Produktion af dyr er en af de helt store syndere i forbindelse med drivhuseffekten, og det er et problem, vi nødvendigvis må tage stilling til, ikke mindst i betragtning af, at udledningen af skadelige gasser fra dyrene er langt højere end det udslip, der stammer fra trafïksektoren.

Omkring 7% af drøvtyggernes foder bøvses eller pruttes ud i luften som metangas (der er 21 gange mere skadelig for atmosfæren (og dermed drivhuseffekten) end C02 (Danmarks Miljøundersøgelser). Kigger vi på den samlede udledning af metan fra alle jordens køer, får, geder, bøfler og andre drøvtyggende husdyr, anslås det, at de er årsag til op til 20% af den globale opvarmning.

Greenpeace vurderer, i en rapport fra 2008, at landbruget årligt bidrager med 17- 32% af det samlede, menneskeskabte udslip af drivhusgasser (www.greenpeace.org). FAO (FN's organisation for fødevarer og landbrug) siger mindst 30% (www.fao.org).

Gasserne stammer fra såvel dyrkningen af dyrenes foder (kunstgødning) og transporten af kød eller levende dyr som den metangas, dyrene bøvser eller prutter ud i omgivelserne.

VED PRODUKTION AF 1 KG AF FØLGENDE PRODUKTER UDLEDES SÅ MANGE KG CO2 :

| C02
1 kg fårekød | 17 kg
1 kg oksekød | 16 kg
1 kg tomater (dyrket i opvarmet drivhus) | 9,4 kg
1 kg svinekød | 6,4 kg
1 kg æg | 5,5 kg
1 kg fjerkræ | 4,6 kg
1 kg mælk | 1,04 kg
1 kg kartofler | 0,24 kg
1 kg grøntsager | 0,12 kg
1 kg hvedemel | 0,8 kg

Hvis man spiser 1 kg oksekød, er man ansvarlig for udledningen af tre-fire gange så meget CO2 som hvis man spiser kylling. Hvis man derimod spiser sig mæt i kartofler, vil udledningen være hele 66 gange mindre, end hvis man spiste oksekød.

(Jørgen E. Olesen, forskningsprofessor, Det Jordbrugsvidenskabelige Fakultet, Aarhus Universitet).

FAKTA

en fjerdedel af problemerne med drivhuseffekten stammer fra den mad, vi spiser.
Hver dansker udleder i gennemsnit 12 ton C02 om året. Heraf belaster kødspiseren miljøet med ca. 1,6 ton C02, mens vegetaren tegner sig for ca. 0,6 ton.

10 km's bilkørsel forårsager i gennemsnit 1,7 kg C02 (www.bilviden.dk).
Produktion af 1 kg oksekød belaster altså klimaet lige så meget som 100 km's bilkørsel (men her må man naturligvis ikke glemme alle de andre skadelige stoffer og partikler, der udledes fra biler).

ved at købe danske grøntsager og frugter, når de er i sæson, sparer du miljøet for ca. 30 kg C02 pr. år.

tomater dyrket i opvarmet drivhus er 23 gange mere belastende for miljøet end gulerødder på friland.

Det store ressourcespild og den enorme forurening fra produktion af dyr betyder, at der er rigtig store gevinster for miljøet ved at skære ned på kødindtaget.

Men vi kan ikke se gasserne, vi kan heller ikke smage dem, og måske er det slet ikke os, der kommer til at betale regningen. Den er vi nemlig i færd med at sende videre til de generationer, der endnu ikke er født.

Kunstgødning, transport og vand

Men ikke kun dyrene belaster miljøet. Landbrugets store forbrug af kunstgødning er skyld i udledningen af lattergas, der er næsten 300 gange kraftigere end kuldioxid.

Noget af kunstgødningen får vi i hovedet igen i form af syreregn, andet forsvinder ned i grundvandet i form af nitrat, der kan omdannes til det kræftfremkaldende nitrit, atter andet havner i søer og åer og i havet med iltsvind og overdreven algevækst til følge.

Transport af fødevarer har også betydning for miljøet. Den er imidlertid mindre alvorlig (med mindre det handler om flytransport, som belaster miljøet rigtig meget), fordi der ofte sendes store mængder ad gangen, men det er ulogisk at spise blommer fra New Zealand og pærer fra Peru.

Spis så lokale produkter som muligt og spis dem, når de er i sæson på vore breddegrader.

Et tredie problem er rent vand. Landbruget tegner sig for 70% af verdens vandforbrug, samtidig med at 2,3 milliarder mennesker lever i områder, hvor vand er en mangelvare.

Bevar rent drikkevand

Hvis du vælger økologisk, sparer du så meget grundvand for mødet med pesticider:

en bøf på 250 gram: 750 liter

en liter mælk: 200 liter

et æg på 62 gram: 75 liter

en portion havregryn på 50 gram: 34 liter

En win-win situation

En rapport fra FAO fra 2006 gør opmærksom på, at hvis vi i den rige verden kunne dæmpe vores appetit på kød og mælkeprodukter, ville vi med ét hug kunne minimere klimakatastrofen og samtidig nedsætte vores risiko for adskillige livsstilssygdomme som hjerte-kar-sygdomme, fedme, sukkersyge og visse former for kræft. En ganske flot belønning for at indføre et par kødløse dage om ugen. Danskerne spiser i gennemsnit omkring 100 kg kød om året. Det ville uden nogen form for afsavn kunne nedsættes betragteligt. Hvis vi fx blot erstattede halvdelen med planteproteiner, ville vi nå langt. Hvis vi blot én dag om ugen valgte kødet fra, ville det »spare« millioner af køer og grise for store lidelser og naturen for en helt unødvendig belastning (helt præcist 44 kg C02 udledning pr. år).

I en kronik i Information 12.3.2007 skriver den amerikanske miljøforkæmper Jeremy Rifkin, der er leder af tænketanken Foundation of Economic Trends, at vi er tvunget til at nedsætte vores kødnarkomani på samme måde, som vi er tvunget til at reducere vores afhængighed af olie.

»Selvfølgelig vil den umiddelbare reaktion på et krav om, at vi må til at spise mindre kødholdig mad være, at mennesker nu engang er kødædere«, skriver Rifkin, »og at vi behøver kød i kosten af hensyn til vores helbred. Men det passer ikke. Sandheden er, at gennemsnitsamerikanerne allerede forbruger langt mere protein, end deres kroppe kan optage.« (www.foet.org/JeremyRifkin.htm). Det samme gælder sandsynligvis for danskerne.

Når der er så store klima-, forurenings- og helbredsmæssige gevinster ved at ændre kostvaner, må man undre sig over, at der ikke fokuseres mere på dette fra politisk hold. Det eneste rigtige for et lille land som Danmark ville være at lægge al landbrugsjord om til økologisk dyrkning. Det ville sikre jorden for fremtiden og være af uvurderlig betydning for vores helbred. Afsætningsmulighederne ville formentlig være enorme med økonomisk gevinst til følge.

FAKTA

når du spiser C02-fattigt, er det næsten altid sundt – for dig selv og for naturen.

det anslås, at mere end 800 millioner mennesker sulter og at ca. 1,6 milliarder er underernærede.
(World Watch Institute)

mens mere end halvdelen af verdens kornhøst bliver brugt til produktion af slagtedyr, dør 3 millioner børn under 5 år af sult.

i Danmark bruger vi 85% af kornproduktionen til svinefoder og importerer yderligere store mængder korn og soya til samme formål.

»Vi kan ikke alle sammen blive ved med at gøre, som vi plejer. Blandt andet må den rige verden gøre sig klart, at hvis vi vil blive ved med at forlange at blive brødfødt med kød, så vil det gå ud over naturen i verden, og det vil gå ud over de fattiges mulighed for at blive mætte. Det er nogle meget svære diskussioner, og der er meget, man skal aftale med hinanden, men de aftaler kunne gøre det muligt, at man ikke foræder sig i svinekød, men sørger for, at de sultende rent faktisk kan få noget mad.«

Ella Maria Bisschop-Larsen, Præsident for Danmarks Naturfredningsforening

FN's Fødevareprogram mangler i 2008 2,4 milliarder kr. for at kunne brødføde 89 millioner sultende mennesker.

Professor, dr.med. Ole Færgeman peger på nogle af problemerne i sin kronik i Politiken den 30. juni 2007. Her skriver han bl.a.: »i 2006 tegnede eksport af svin sig for 4-5% af Danmarks samlede eksport, og de nationaløkonomiske konsekvenser af en halvering af den danske svineproduktion ville derfor nok kunne mærkes, om end de ville være til at overskue. Halvering af svineproduktionen (p.t. ca. 25 millioner svin per år) ville derimod være temmelig mærkbar i den danske natur og i Danmarks bidrag til bekæmpelse af klimakatastrofen.«

Måske kunne vi vinde noget på både klima-, natur- og helbredskontoen ved at nedskære produktionen af svin.

Vi spiser kød på bekostning af den tredje verden

Danskerne spiser tre gange så meget kød som verdensgennemsnittet. Med en konsumption på ca. 100 kg kød pr. person årligt overgås vi i EU kun af spanierne.

Vores store trang til at spise kød betyder, at vi har brug for mere end det dobbelte af Danmarks areal, hvis vi selv skulle producere det foder, der nu går gennem dyrene.

Vi importerer fx mere end 1,5 millioner ton soya fra Argentina årligt for at fede slagtedyrene op. Dyrkningen lægger beslag på 11.000 kvadratkilometer jord. Det betyder skovafbrænding, fortrængning af småbønder og i det hele taget rovdrift på mennesker, dyr og natur.

Mere end en tredjedel af verdens dyrkbare jord er lagt ud til dyrkning af foder til dyr frem for som føde til mennesker. Det giver os i den rige del af verden mulighed for at spise kød. I den tredje verden betyder det større armod for de fattigste, fordrivelse fra de mere og mere udpinte jorder og flugt til et endnu fattigere liv i barakkerne i de store byer.

www.network.org

www.wwf.dk

www.dmu.dk

Økologisk fodaftryk

Skævheden i fordelingen af verdens goder bliver tydeliggjort i begrebet økologisk fodaftryk. Det dækker over den energi, der er (eller burde være) til rådighed for den enkelte verdensborger. Hvor meget energi kan vi hver især brænde af på fx mad, vand, opvarmning, aircondition, bilkørsel, flyrejser etc.?

Fodaftrykket er opgjort til 1,8 hektar biologisk produktivt areal pr. menneske på jorden. Omkring år 2000 lagde vi hver især i gennemsnit beslag på 2,3 hektar, men det dækker over store variationer. Gennemsnittet i USA var således 9,6 hektar pr. indbygger, mens det i Danmark var 6,7 hektar. Til sammenligning var kinesernes gennemsnitlige fodaftryk 1,6 hektar og indernes 0,8 hektar.

Faktisk havde vi allerede i 2000 overskredet vores kvote med mindst 20% – og det var vel at mærke i den rige del af verden, som det ses af ovenstående.

Manglen på mad i de fattige lande

Det er svært at vurdere, om den aktuelle mangel på helt basale fødevarer som korn og ris og de stigende fødevarepriser skyldes spekulation i opkøb af fødevarer, de stigende priser på olie og kunstgødning, produktion af biobrændsel, ekstreme vejrforhold eller vores store appetit på kød, som nu også har ramt inderne og kineserne. Formentlig er det en blanding af det hele.

Desværre kommer de stigende fødevarepriser ikke den fattige bonde til gode. Opkøbere, mellemhandlere og spekulanter løber med profitten.

I u-landene bruger befolkningen 40-50% af deres indkomst på indkøb af fødevarer. Man kalder situationen for den stille tsunami og regner med, at antallet af de mere end 850 millioner sultende mennesker globalt vil stige betragteligt, og at mindst 100 millioner mennesker vil komme til at lide af sygdom og fejlernæring som følge af de enorme prisstigninger på bl.a. ris. Dominique Strauss-Kahn, chef for Den Internationale Valutafond, siger: »Tusinder, hundredtusinder af mennesker vil sulte. Børn vil lide af livsfarlig underernæring.«

Med vores toldbarrierer, manglende hjælp til landbruget i u-landene og vores rovdrift på jordens ressourcer, har vi nu sendt millioner ud i sult og hungersnød. Ligesom den globale opvarmning kræver fødevarekrisen, at vi begynder at handle med hjerte, hoved og holdning. Krisen er en udfordring, der kræver, at vi tænker og handler på naturens præmisser. Vi er ved at vride de sidste dråber energi ud af vores jord. Derfor er vi tvunget til at alliere os med naturens visdom og finde naturlige energikilder, der kan anvendes i al evighed – og som er ganske gratis. Heldigvis er der megen spændende forskning i gang, som formentlig betyder, at vi indenfor en overskuelig fremtid vil være i stand til at dække meget af vores energiforbrug med vedvarende energi, bl.a. sol- og vindenergi, jordvarme, udvinding af biobrændsel fra havalger og andre planter, der ikke tager brødet ud af munden på de ringest stillede.

Læs mere om økologiske fodaftryk og hvordan du kan minimere dit på www.cspinet.org/EatingGreen/score.html – se også listen over hjemmesider på side 304.

FAKTA

De seneste tal (2008) for vores udledning af drivhusgasser ser sådan ud:

i USA udleder hver indbygger i gennemsnit 20 ton drivhusgasser om året.

i Danmark udleder vi i gennemsnit hver 10 ton.

i Indien er tallet 1,2 ton.

Gem lige lidt naturligt natur til mig

FAKTA

• æg fra burhøns er danskernes foretrukne æg. Siden 2000 er salge steget med mere end 20% og udgør nu 60% af det samlede forbrug af æg.

En burhøne lever på en plads, der svarer til et A4-ark. Hønernes næb trimmes, og hele deres korte liv tripper de på stedet på et skrånende gulv. Det er med til at ødelægge deres i forvejen skrøbelige ben, som ofte bryder helt sammen, fordi hønsene fodres intensivt. Benene kan simpelt hen ikke bære kroppen. Det er dyrplageri. Boykot æg fra burhøns!

Men der er lang vej igen: ca. 20% af den amerikanske kornproduktion bliver i dag anvendt til fremstilling af brændstof.

USA er verdens største producent af majs. Ca. 76% af den amerikanske majsproduktion bliver brugt som dyrefoder og brændstof.

I EU regner man med, at 10% af bilernes brændstofforbrug vil være dækket af biobrændsel i 2020. Samtidig vurderes det, at biobrændsel er skyld i op mod 30% af de aktuelle prisstigninger på fødevarer.

Kritikere hævder, at når man fylder sin store firehjulstrækker med biobenzin, svarer det til den mængde korn, en fattig i et u-land spiser på et helt år.

»Red planeten – bliv vegetar i dag«

siger Jeremy Rifkin, leder af tænketanken Foundation of Economic Trends i Washington D.C., og dét har han rigtig gode argumenter for.

En kødspiser forbruger ca. 1000 kg korn (til opfodring af dyr, der også kræver enorme mængder vand) om året. Til sammenligning konsumerer vegetaren ca. 200 kg korn om året.

Frances Moore Lappe, der skrev bestselleren »Diet for a small planet«, beder om at du ser for dig, at du sidder til bords med en 150 g bøf på tallerkenen foran dig. »Forestil dig så lokalet fyldt med 40-50 mennesker, der hver har en tom tallerken. For den energi, der er gået til at producere din bøf, kunne hver af disse menneskers tallerken være fyldt med et sundt og nærende måltid af korn- og grøntsagsprodukter.«

At spise planteprodukter er det bedste, vi kan gøre for verdens ernæringssituation og for klimaet. I tilgift får vi den bonus, at vi selv får det bedre, og vi vil efter al sandsynlighed ikke have problemer med at holde vægten, hvis der ikke indgår for mange ostemadder og søde sager i den nye kost.

Mudderkager fra Haiti

Bland jord med vand, salt og smør. Form massen til små kager og lad dem tørre i solen.

Sådan ser menuen ud i et fattigt uland. Jeg er ikke sikker på, at du bliver populær, hvis du serverer kagerne her i landet, men de skulle efter sigende give et godt tilskud af kalk!

Klimaændringerne giver ikke kun nye problemer. De åbner op for nytænkning og giver nye muligheder for øget bevidsthed og samarbejde over hele kloden.

FAKTA

økologiske fødevarer er avlet/ fremstillet uden:
kunstgødning, ukrudtsmidler, svampemidler, insektmidler, GMO-modificerede planter og kunstige farvestoffer.

økologisk kød, mælkeprodukter og æg kommer fra dyr, der ikke får antibiotiske vækstfremmere, væksthormoner eller GMO-modificeredee planter.

lykkeligvis går et godt helbred og et sundt miljø hånd i hånd. Når du vælger økologiske fødevarer, får både du og planeten det bedre.

hvis du tilmed vælger at spise vegetarisk, vil du spare mange penge på madbudgettet.

»Vi er i gang med at spise vores egen forurening«

skrev New York Times i en artikel om den massive kviksølvsforurening i tun (11.2.2008).

Hvis man indtil for 40-50 år siden ville leve sundt, var det nok at ændre kosten til fisk, grøntsager, frugt og andre planteprodukter. Så enkelt er det ikke mere.

Da den første kunstgødning blev spredt på markerne i begyndelsen af 1900-tallet skete der et brud med århundredgamle dyrkningsmetoder i landbruget.

Langsomt steg forbruget af kunstgødning for i 1950'erne at være oppe på 25 kg kvælstof pr. ha landbrugsjord. Herefter gik det stærkt.

Når man bruger lettilgængeligt kvælstof, »fortyndes« planternes egne forsvarsstoffer (antioxidanterne), og sprøjtegiftene blev nødvendige.

Indtil da havde planter som lucerne og bønner sammen med husdyrgødning givet næring til den jord, hvor der blev dyrket korn og roer mv. Nogle af afgrøderne blev anvendt som foder til dyrene, der så til gengæld leverede gødning til marken.

Når vi bruger kunstgødning og giftstoffer, forrykker vi jordens balance. Hvis jorden er sund, kan vi dyrke sunde produkter, der styrker vores immunforsvar. Så enkelt er det! Naturen betaler altid tilbage, hvad vi giver den.

Økologisk dyrkede grøntsager er ikke blot fri for sprøjtegifte, de kan indeholde helt op til 40% flere antioxidanter, og grøntsagerne har et større indhold af næringsstoffer og mineraler, mælken indeholder flere af de gode fedtsyrer etc.

Og det er da en absurd tanke, at vi med fuld bevidsthed og åbne øjne frivilligt indtager sprøjtegifte, tilsætnings- og hormonforstyrrende stoffer, kemikalierester og utallige andre giftstoffer. Stoffer, der hober sig op i kroppen og overføres til vores børn.

Alle de skadelige stoffer ender øverst i fødekæden, så vi forurenes mest, når vi spiser dyr og fisk.

Det er beregnet, at 55% af amerikanernes indtag af gift i maden stammer fra kød, mens korn, frugt og grøntsager er helt nede på 1-6% (www.dyrenesret.dk/122.htm).

Heldigvis er det ved at gå op for os, at det ikke er gratis at negligere naturens orden: der er kontant afregning ved kasse 1! Når helbredet skranter og planeten stønner, er det en påmindelse om, at vi ikke kan snyde på vægten. Hvis vi beskytter jorden og dyrene, beskytter vi os selv. Hvad vi giver ud, får vi ind.

Tiden er inde til, at vi bliver gode forpagtere af den natur, vi har til låns. Jorden og dyrene skal behandles med samme ærbødighed som mennesker. Vi hører alle til i det samme kredsløb.

Økologi – ja tak

Hvis vi lever af giftsprøjtede produkter, måske med forringet næringsindhold – måske suppleret med for mange og for dårlige fedtstoffer, sukker og anden junk food – bliver vi syge og/eller overvægtige. Statistikkerne taler deres tydelige sprog. I takt med den voksende velfærd har vi mistet fornemmelsen for vores eget mikrokosmos og dets behov for lødig mad. Vi har kappet rødderne til naturen og ladet hånt om balancen i makrokosmos. Men med os har vi årtusinders intuitive viden og erfaring i at spise rigtigt og forvalte naturen forsvarligt. Genfind og brug denne viden.

Vi behøver ikke at være eksperter for at lugte, smage og føle den vitale og »levende« mad.

Heldigvis spirer det rundt omkring. En ny grøn bølge er på vej. Og den bliver endnu kraftigere end den, vi så i 1980'erne.

I USA og England stiger salget af økologiske fødevarer markant (i England er salget tredoblet indenfor de seneste 5 år. I Sverige, Holland og Tyskland er der vækstrater på 20% for varer, der er produceret under hensyntagen til naturen), og i både England og USA skyder rent økologiske butikker og supermarkedskæder op. I Danmark er salget af økologiske varer steget med 65% indenfor de seneste tre år. Men trods massive kampagner har danskerne ikke øget forbruget af frugt og grønt de sidste 5 år. Forbruget af kål og rodfrugter har decideret stået i stampe i 10 år. Til gengæld har vi forøget indtaget af næsten værdiløse produkter som grøn salat og agurker (www.okologi.dk).

»Uden at være klar over det, er vi begyndt at føre krig mod jordkloden.«
Al Gore,
USA 's tidl. vicepræsident

»Økologi giver mening. Jeg ville betale en bondegård for, at det dyr, jeg sætter tænderne i, eller mælkeskummet i min macchiato og æggene i min omelet giver mig en god smag i munden og endnu bedre samvittighed. Og det gør jeg også. Hver dag sponsorerer jeg økologien.«
Kille Enna,
kogebogsforfatter

Men kan vi overhovedet brødføde jordens befolkning, hvis vi udelukkende avler økologisk? Ja, siger en rapport fra FAO i 2007:

»De eneste, der tror på, at økologisk landbrug kan brødføde hele verden, er desillusionerede hippier, hysteriske mødre og selvretfærdige økologiske landmænd. Er det ikke rigtigt? Nej, det er det faktisk ikke. Et stort antal ledere indenfor landbruget, landbrugsvidenskabelige og økologiske videnskabsmænd samt internationale landbrugseksperter mener, at en omlægning til økologisk landbrug i stor målestok ikke blot ville forøge verdens fødvareforsyninger, men også være den hurtigste vej til at udrydde sult.«

Brian Halweil, Worldwatch Institute (bhalweil@worldwatch.org).

Den bevidste forbruger

I fremtiden vil vi høre meget mere om den bevidste forbruger. Den bevidste forbruger fokuserer ikke blot på giftfri mad. Måske er kiwierne økologiske, men den bevidste forbruger overvejer også, om det er klogt at spise produkter, der er fløjet eller på anden måde fragtet over lange afstande, og man taler om »food miles«, altså hvor meget energi (og dermed C02 udslip), den enkelte vare forbruger.

I England arbejder firmaet Carbon Trust (www.carbon-label.co.uk) med forsøg på at indføre klimamærkning af varerne på supermarkedets hylder. Her indregnes den samlede klimabelastning for hele varens »liv« (såkaldt livscyklusanalyse), fx gødning, foder, slagtning, emballering, transport mv. Det er selvsagt et stort og vanskeligt arbejde, og der vil gå en del år, før vi fïnder disse oplysninger på danske varer.

Men der er mange andre parametre for den bevidste forbruger, fx kan velgørenhed spille en rolle, som når man vælger en flaske olivenolie, der støtter plantning af nye oliventræer i Nordafrika.

De danske Max Havelaar produkter er et godt eksempel på, at en del danskere vil støtte bæredygtig produktion i u-landene. Salget af disse varer steg med omkring 50% til 150 millioner kr. i 2006. På denne måde støtter man lighed og retfærdighed for nogle af verdens fattigste bønder i den tredje verden.

Den bevidste forbruger stopper naturligvis ikke her. Denne forbruger interesserer sig også for, hvordan varerne er pakket ind og hvordan de transporters hjem.

Plasticposen er en af de helt store forurenere (det tager omkring 400 år at nedbryde plastic). Men nu ser det ud til, at synderen er stærkt på vej på museum. I San Francisco i USA forbød man plasticposer i 2007. Det samme er sket i flere engelske og indiske byer.

I Sydindien kan man blive mødt af drenge på 6 til 9 år, der er medlemmer af Calicut Orphanage Lower Primary Schools anti-plastic-hær. Med blå kasketter på hovedet og en badge på trøjen, vil de små drenge høfligt bede dig aflevere din plasticpose. Til gengæld får du en økovenlig indkøbspose af stof.

I Danmark anvender vi 160 millioner plasticposer om året, og der er ingen tegn på, at man vil ændre ved det faktum, skønt den dyrebare olie indgår i produktionen. Anderledes er det i Kina. Her bruger man 2 milliarder plasticposer dagligt, men det er nu blevet forbudt at udlevere poserne gratis, og de supertynde må slet ikke produceres mere.

Inden længe vil man mange steder i verden kunne kende den bevidste og økologiske forbruger på indkøbsposen af stof, der holder i mange år, og som kan nedbrydes i naturen (www.fairtrade.dk).

Også varer i bioemballage er på vej til butikkernes hylder. Bioemballage er produceret af stoffer, der kan nedbrydes i naturen. Emballagerne kan fx være fremstillet af forskellige stivelsesprodukter som majs og kartofler.

Forlang miljøvenlighed og synlighed i produktionen fra jord til bord. Stil krav til landbruget, stil krav til industrien, stil krav til politikerne, stil krav til din butik. Stil krav til dig selv. Et godt miljø kommer ikke uden din medvirken. Det er dig, der bestemmer. Køb ind med hjerte, hoved og holdning.

Og hvor længe skal vi finde os i, at produkter, der er sunde for os selv og miljøet, koster mere end produkter, der forurener og måske gør os syge? Vi må forlange, at dem, der skader miljøet, også betaler regningen.

Brug din magt som forbruger. Det er dig, der bestemmer!

EU støtter hver dag året rundt landbruget i medlemslandene med mere end 1 milliard kroner (2006) (www.eu-oplysningen.dk).

Det har betydning for importen fra tredjeverdenslande, hvor befolkningerne kæmper med sult og fattigdom. Når senere den støttede overproduktion fra EU blev solgt til dumpingpriser i disse lande, var det yderligere med til at fremme arbejdsløshed, sult og anden nød for verdens fattigste.

FAKTA

fairtrade betyder, at der tages hensyn til både producenten af varen og miljøet, den er fremstillet i. Arbejdere og producent sikres en fair pris, og måske bidrages der også med sociale tiltag i fællesskabet.

»... en stor del af vores fremskridt er opnået ved at ignorere konsekvenserne af vores økonomiske opførsel overfor andre, mindre heldigt stillede dele af verden.«
Svend Auken,
tidl. miljøminister

Mindfulness

Tor Nørretranders skriver i sin bog »Civilisation 2.0«, at han mener, der er ved at gro en helt ny type civilisation frem. Jeg er helt enig. Vi vil i de kommende årtier begynde at tænke på en helt ny måde og måske til og med begynde at se vore medskabninger, dyrene, og selve planeten som levende væsener, vi ikke blot kan behandle efter forgodtbefindende.

Efter mange år med fokus på materiel velstand, der sjældent har bragt nogen vedvarende lykke, vil vi begynde at vende bevidstheden indad og erkende, at den ubalance, vi har skabt i os selv, har vi lagt ud i miljøet. De biologiske sammenhænge vil begynde at gå op for os, og vi vil ønske at afgifte såvel jorden som os selv, fysisk som psykisk.

Vi vil indse, at vi alle gennem vores forbrug har været med til at skabe de problemer, vi nu ser konsekvensen af, og der vil komme en voksende forståelse for en ændret adfærd.

Den kommende tid vil kalde på »tilstedeværelse«, på mindfulness. På det at være opmærksom, at være til stede, at lytte til sig selv og andre, at se konsekvenserne af vores handlinger, at tage ansvar.

Vi vil bl.a. begynde at føle og smage den mad, vi spiser og nyde den, mens vi spiser den. Vi vil være taknemmelige over at kunne spise os mætte. Vi vil glæde os over, at vi med vores indkøb bidrager til et renere miljø – både her og på den anden side af jorden. Vi vil vende tankerne indad, og måske vil der komme en vidunderlig ny energi i de mange smukke samtalekøkkener.

Madens kvalitet og den måde vi spiser sammen på, vil ændre sig. Vi vil kræve rene fødevarer og skabe nye ritualer eller måske finde urgamle mønstre frem, og måltidet vil – i al fald ved visse anledninger – kunne antage form af en slags nadver eller kærlighedsmåltid. Et ritual der udtrykker sammenhold og solidaritet med alt levende.

At mødes over maden er en dejlig måde at være sammen på. Og i fremtiden vil vi prioritere tiden med tilberedning og nydelse af mad langt højere end i dag. Vi vil få øje på den afstressning, der ligger i at tilberede et dejligt måltid, og vi vil nyde samværet, sammenholdet, samtalen og den gode mad ved bordet. Det ideelle måltid er tilberedt med kærlighed af rene råvarer, det nydes langsomt og befordrer den gode samtale.

En af de største kærlighedserklæringer, der findes, er at servere lækker og lødig mad for dem, man holder af.

Det guddommelige måltid

På mine rejser rundt om i verden har jeg i mange fattige lande set, hvordan råvarerne udvælges med stor ærbødighed, og hvordan de behandles med dyb respekt hjemme i køkkenet. Jeg har set, hvordan hver eneste fiber udnyttes, hvordan maden tilberedes med omsorg og kærlighed – og hvordan den spises med stor taknemmelighed. Jeg har oplevet, at maden er et af de smukkeste sprog, der findes.

Hos os tager vi mad som en selvfølge. Ofte noget der skal overstås så hurtigt som muligt. Men maden er det brændstof, der holder os friske og raske. Vis respekt for maden og glæd dig over, at du kan spise dig mæt. Der er millioner af mennesker, der ikke nyder det privilegium.

Måltiderne bør være lykkelige stunder, hvor vi spiser sund og lækker mad, der nærer os helt ned på celleplan. Tyg maden, fornem smagsnuancerne, giv dig hen i nydelsen af det måltid, der ikke har slidt på naturen. Mærk hvordan humøret og dit velbefindende stiger i takt med, at de gode enzymer regerer i din mave og fornem, hvordan du får det bedre dag for dag. Lad hvert måltid blive en guddommelig oplevelse.

I det danske overflodssamfund er vi ikke blege for at lade mange madrester ende i affaldsposen. Vi skal ikke spise gammel eller fordærvet mad, men der er god fornuft i at stræbe efter at lave portionerne således, at der bliver spist op, eller at rester kan være en del af næste dags frokost eller madpakke.

Faktisk spiser vi kun 80-90% af de madvarer, vi køber. Det betyder, at vi uden afsavn kunne minimere landbrugets C02 udledning med helt op til 20%. I 2006 smed vi 820 millioner ton madaffald ud fra såvel private husholdninger som restauranter etc.

Det er mangedoblet ressourcespild, unødvendig klimabelastning og manglende respekt for naturens gaver at smide mad ud. Og du kan selv spare penge på at planlægge maden, så der bliver spist op.

Platon (ca. 427-347 f.Kr.) sagde: »Civiliseret spisen fordrer samtalen om væsentlige ting og er den højeste form for menneskelig eksistens.«

Hvordan kommer jeg i gang?

Hvis du har fået lyst til at ændre spisevaner i en sundere retning, så gå langsomt frem. Måske skal du ikke være fuldtidsvegetar, men blot skære drastisk ned på kødet. Du kan starte med nogle enkle trin og tage ét punkt ad gangen:

1. vælg økologisk så vidt det er muligt

2. halvér dit kødforbrug

3. spis kun kød en eller to gange om ugen

4. gå over til at spise fjerkræ en eller to gange om ugen

5. gå over til at spise fisk en eller to gange om ugen

6. gå over til grøntsager med æg og/eller mælkeprodukter, når du er klar til det

7. gå over til tofu og/eller bælgplanter (tørrede bønner), kornprodukter og grøntsager, når du er klar til det

Lad være at forlange noget af dig selv, som du ikke trives med. Trap langsomt ned fra kød til fjerkræ til fisk til vegetabilske produkter. Find en balance, hvor du nyder den sunde mad samtidig med, at du ikke føler afsavn.

Det er vigtigt, at maden giver dig den energi, du har brug for. Hvis du ikke har det godt med at undvære kød, så glæd dig, hvis du kan halvere indtaget.

Det er meget vigtigt, at du ikke finder madlavningen besværlig. Hvis du vil spare tid i den daglige madlavning, så sørg for altid at have udblødte og kogte bælgplanter (tørrede bønner, kikærter etc.) i fryseren sammen med tofu og falafler eller færdigkøbte proteinrige produkter (fx »nuggets«). Jeg går normalt ikke ind for hverken frost- eller færdigretter, men der er dage, hvor man er nødt til at springe over, hvor gærdet er lavest.