Maya Banks

En kvindes kærlighed

Oversat af Merete Rostrup Fleischer

MINISERIE: FORRETNINGSMAND OG FAR

Fire forretningsmænd og nære venner siden barndommen, tager hver konsekvensen af en hed affære, som får uanede følger … Dette er fjerde og sidste del i miniserien Forretningsmand og far.

Kære læser.

Følg den spændende udvikling i den sidste bog i miniserien om graviditet og lidenskab, der omhandler fire mænd, der er venner og forretningspartnere. Det har virkelig været en sjov serie at skrive! Jeg er kommet til at holde af karaktererne og anser dem for at være mine venner. Jeg ville så gerne have, at de fandt lykken.

Cams og Pippas vej til at leve lykkeligt til deres dages ende er nok den vanskeligste af dem alle. Cam har mistet alt og har overhovedet ikke tænkt sig at skulle udsætte sig for sådan en smerte igen. Pippa udfordrer ham på alle planer til igen at gribe livet … og kærligheden.

Af alle heltinder er Pippa nok den, jeg har taget mest til mit hjerte på grund af hendes beslutsomhed om ikke at ville nøjes, men at kun det bedste er godt nok til hende og hendes barn. Og det er mit budskab til dig, kære læser: Vær som Pippa. Lad være med at nøjes og gå efter det, du vil have.

Altid med stor kærlighed

Maya

Til Huggy Bear, krammebjørnen

1

Hun burde virkelig ikke være nervøs. Det var bare en flok selvfede rigmænd, hun skulle levere mad til, men det var hendes veninde Ashley Carters housewarming, og Pippa Laingley ville gerne have, at alt var perfekt.

Og hvad var der egentlig at være nervøs over? Bare fordi gæsterne tilsammen havde formuer, der var større end nationens sundhedsbudget, behøvede hun da ikke at svede tran. Og bare fordi det var hendes nye cafés første cateringopgave, og hun egentlig var ret afhængig af, at gæsterne gav hende positiv omtale og åbnede et par døre.

Hun snurrede rundt i Ashleys enorme køkken og dannede sig et overblik over, hvad der var klar til at blive båret ud. Hvor blev de pokkers tjenere nu af?

Som kaldet gled døren op, og en fyr på ikke meget mere end 20 år hastede ind i køkkenet. Pippa kastede et enkelt blik på ham og stønnede.

– Hvor er din uniform?

Han så blankt på hende.

Hun sukkede og lukkede øjnene. – Som i hvid skjorte? Pæne sorte bukser? Nypudsede sko? Og helst velsat hår?

Han åbnede munden og lukkede den hurtigt igen. – Det må du undskylde, ma’am. Jeg blev hastetilkaldt. Jeg gik ud fra, at det, jeg skulle bruge, ville være her.

– Du er ny?

– Ja … mumlede han. – En af mine venner sagde, der var gode penge at hente på disse deltidsopgaver. Jeg er ligesom hans afløser.

Pippa kneb øjnene sammen. Skønt. Jeg er blevet brændt af og har fået et mælam i stedet. Hvilket betød, at hun måtte hjælpe ham. Så der blev ikke noget af hendes plan om at nyde et glas vin og nusse rundt i Ashleys nye hus.

– Kom med mig, knurrede hun og greb fyren i armen og slæbte ham ned ad gangen og med ind i Ashley og Devons soveværelse, hvor hun straks satte kurs mod klædeskabet og åbnede det. Hun bladrede gennem bøjlerne med Devons tøj, til hun fandt noget passende.

– Smid tøjet, beordrede hun.

Knægten rødmede helt op i hårrødderne.

Da hørte hun en tredje stemme rømme sig.

– Måske jeg hellere skal komme tilbage senere, lød en lavmælt dræven, der smøg sig om nakken på Pippa og fik hårene på den til at rejse sig. Hun lukkede øjnene og stod som forstenet. Knægten var nu ikke længere alene om at være blodrød i ansigtet. Hun vendte sig og så Cam Hollingsworth, der dovent lænede sig mod døren og tilsyneladende morede sig strålende. – Pippa dog, jeg vidste ikke, du var til kuvøseguf?

Hvordan kan det være, at den mand altid fanger mig i pinlige situationer? Hun var en intelligent, velordnet og meget velartikuleret karrierekvinde. Hun havde sin egen forretning, fandt sig ikke i noget fra nogen, og det var sjældent, hun følte sig intimideret af folk. Og så alligevel, hver eneste gang Devons ven krydsede hendes vej, formåede hun at gøre sig selv til grin.

Fandeme nej, om jeg vil lade mig ydmyge. Hun gloede irriteret på Cam, så gik hun gennem rummet og skubbede tøjet i favnen på ham.

– Sørg for, at han får det her på og står nede i køkkenet om to minutter.

Til hendes store fryd blinkede Cam overrasket. Så rynkede han panden og så fra hende til knægten.

– Hvad fanden? Er det her ikke Devons tøj?

– Jeg har brug for en tjener, ellers er der ingen, der får hverken vådt eller tørt. Men jeg må åbenbart nøjes med ham her. Jeg har ikke tænkt mig at svigte Ashley, og det har du heller ikke. Så få rumpetten med dig.

Med de ord trampede hun forbi ham uden at vente på hans reaktion.

Nede i køkkenet skyndte hun sig at sætte bakker frem og fylde dem med vin- og champagneglas, mens hun skummede indvendigt over, at hun selv blev nødt til at betjene Ashleys gæster. Hun havde bedt om tre tjenere. I stedet havde hun fået en collegeknægt, der havde brug for ølpenge. Fedt.

Øjeblikket efter stod knægten foran hende igen, og til hendes overraskelse tog han sig pænt ud. Bukser og skjorte var en kende for store til ham, men han så da præsentabel ud. Han havde endda redt håret tilbage.

Hun skubbede en bakke med hummertærter i hænderne på ham og skubbede ham ud ad døren og pegede i retning af stuen, hvor Ashley og Devon underholdt deres gæster.

Hun skyndte sig derefter tilbage til serveringsøen for at skænke champagne.

– Kan jeg hjælpe?

Hun snurrede rundt og havde nær tabt flasken på gulvet.

– Hjælpe?

Cam nikkede langsomt. – Assistere? Du ser ud, som om du godt kunne bruge et sæt hænder mere. Jeg ved heller ikke, hvordan du kunne forestille dig, du kunne klare det her alene? Ashley har da ikke været rigtig klog i at betro dig så stor en opgave.

Pippa blev først rædselsslagen over hans tilbud. Men da hun hørte resten, var hun ganske enkelt bare pissehamrende irriteret.

– Du skulle jo nødigt få smuds på de der pæne hænder, bed hun. – Og til din orientering, så har jeg styr på det. Den hyrede hjælp dukkede ikke op. Ikke min skyld. Men maden kan du ikke sætte en finger på. Jeg skal bare finde en måde at få det ud i hænderne på de mange gæster.

– Og her står jeg og tilbyder min hjælp, fordi jeg kan se, at du er presset, men du har åbenbart tid nok til at fornærme mig, gav Cam tørt igen.

Hun rynkede panden. Hvorfor behøver han også at være så lækker? Kunne han ikke have været en skaldet, gammel tudse? Og kunne jeg ikke bare være i stand til at tænke og handle nogenlunde normalt, når han er i nærheden?

– Du er Ashleys gæst, afviste Pippa bestemt. – Og det her er slet ikke noget for dig. At servere for andre, mener jeg. Det har du jo folk til.

– Hvor ved du fra, at det ikke er noget for mig? spurgte han, imens han rakte ud efter en af bakkerne.

Det havde hun absolut intet, hun kunne sige til, og hun så bare måbende efter ham, mens han gled ud ad døren med bakken i hænderne.

Hun blev pludselig svimmel, og hendes puls galopperede af sted.

Cameron Hollingsworth var virkelig en steg. På den rå, upolerede og meget sexede måde. Og han var også virkelig arrogant og så forkert for hende på rigtig mange måder. Alligevel var der bare noget ved ham, der fik hendes indre englekor til at bryde ud i skønsang, hver eneste gang hun så ham.

Og det skete ikke så sjældent, efter at Ashley var blevet kæreste med Devon Carter. Devon og Cameron var nære venner og forretningspartnere i et konsortium med luksushoteller og ressorter. Som Ashleys bedste ven havde Pippa været til mange af de samme sociale begivenheder som Cameron. De havde siddet ved siden af hinanden ved Ashleys bryllup, hvilket havde været det rene helvede på mindst 10 forskellige måder. Han havde været så nær, at hun havde kunnet dufte ham hele tiden, og hun havde været det rene luft for ham.

Hun sukkede. Det var nok det, der irriterede hende allermest. Han var et udsøgt eksemplar af racen mand, og han kunne ikke være det fjerneste interesseret i hende.

Måske var hun bare ikke hans type. Problemet var, at hun ikke vidste, hvad hans type var. Hun havde aldrig set ham sammen med en kvinde. Enten var han ualmindeligt privat, eller også var han ikke særligt socialt anlagt.

Og det kriblede i hendes fingre efter at få chancen for at ruske lidt op i hans verden.

Hun for sammen. Hun havde slet ikke tid til at stå og falde i staver over Cam. Hun greb en bakke, tog en dyb indånding og gik ud gennem døren.

Pippa smilede stort og håbede bare, hendes læbestift stadig var synlig. Resten af makeuppen var helt sikkert smeltet væk på nuværende tidspunkt. Hun arbejdede sig gennem rummet og så til sin lettelse, at mange af gæsterne allerede havde et glas i hånden. Cameron havde leveret varen.

– Pippa, hvad i al verden er det, du laver? hvæsede Ashley lavmælt. Pippa så på sin veninde, der stirrede vantro og forfærdet tilbage.

– Hej, Ash, går alt, som det skal? Er alle kommet?

– Vil du så holde op med at opføre dig som serveringspersonale? Hvorfor går du og Cam rundt og serverer, og hvem er den knægt i Devons tøj?

– Du må ikke hidse dig op, det er ikke godt for barnet, påpegede Pippa og så ned på Ashleys yndige, runde mave, der nu var flankeret af et par arme, der arrigt var lagt over kors. Hvis man ellers kunne kalde noget som helst, Ashley nogensinde gjorde, for arrigt.

– Pip, jeg bad dig om at gøre det her, fordi jeg gerne ville hjælpe. Få flere til at få øjnene op for, hvad du kan. Men det var da ikke meningen, du skulle gå og servere for mig, du er min veninde!

Pippa sukkede og stak sin veninde en af de lækre snacks fra bakken. – Hør, tjenerne kom ikke. Du må nøjes med mig, knægten i din mands tøj og mr. Mundvandende Lækkerbisken derovre.

Ashley så på hende med store øjne. – Mener du Cam?

Pippa sendte hende et opgivende blik. – Ja, det er i hvert fald ikke knægten, jeg mener, vel!

– Wauw! Det anede jeg slet ikke … Jeg mener, jovist, Cam er da lidt lækker på sin egen, skumlende måde, men jeg anede ikke, det var din stil? Pippa kunne ikke engang se på ham, uden at sommerfuglene i maven flaksede. – Jeg er da villig til at teste hans læber, mumlede hun.

Ashley fniste og slog hånden for munden. Hendes øjne glimtede lystigt.

– Vil du så holde op med at stirre på ham! hvæsede Pippa. – Du kunne lige så godt holde et skilt oppe og annoncere, at det er ham, vi taler om.

Ashley vendte ryggen til Cam, stadig med et bredt grin i ansigtet. – Så hvordan fik du ham til at hjælpe? Baskede du med vipperne og blinkede med de store, grønne øjne?

– Det ved jeg ikke engang selv, tilstod Pippa. – Han tilbød det. Og så fornærmede jeg ham.

– Dig? Fornærmende? plirrede Ashley skyldigt påtaget.

Pippa skulede. – Klap i, Ash.

Ashley lagde en hånd på Pippas skulder, strakte sig på tæer og så over skulderen på hende. – Jeg må vist videre. Men helt ærligt, Pippa, så vigtig er maden heller ikke for mig. Sæt bakken fra dig og tag et glas.

Pippa så efter hende og fortsatte smilende sin rundtur med bakken. Der var alt for mange vigtige gæster til stede til, at hun havde tænkt sig at lade chancen forpasse.

*

– Er du blevet skingrende vanvittig?

Cameron vendte sig og så på Devon, der stirrede vantro på ham. Cameron satte den tomme bakke fra sig og grinede af sin vens ansigtsudtryk.

– Det er så ikke første gang, jeg er blevet stillet det spørgsmål.

– Du leger tjener i aften?

Cameron trak på skuldrene. – Pippa havde brug for hjælp. Hun lignede én, der var på kanten af et sammenbrud. Det regnede jeg ikke med, at Ash ville blive særligt glad for.

Devon betragtede nøje sin ven. – Du er simpelthen fuld af løgn.

Men Cameron ignorerede bare sin vens kommentar og så efter Pippa, der gled elegant gennem rummet. Det var betagende at betragte hende. Hun bevægede sig roligt og smilende gennem rummet og hilste på flere af gæsterne. Hun lo, og det irriterede ham, at han ikke havde hørt hende le før.

Han havde betragtet hende i månedsvis. Hun havde fanget hans opmærksomhed ved første blik. Ikke at han rent faktisk havde mødt hende den gang. De var først blevet officielt præsenteret for hinanden tredje gang, de var til samme arrangement. Selv da havde han behandlet hende, som han behandlede de fleste andre. Høfligt, men med distance. Men han havde absolut været alt andet end uinteresseret.

Hun vidste det ikke, men han havde udvalgt hende allerede da, som et rovdyr udvælger sit bytte. Han ventede blot på det helt rigtige øjeblik at slå til. Så ville han forføre hende og elske med hende og fortabe sig i hendes silkebløde hud og den skinnende manke af mørkt hår.

Han kunne næsten mærke, hvordan hårstråene ville glide gennem hans fingre og falde ned over dem begge. Hun ville sidde overskrævs på ham og kaste håret tilbage, mens han trak hende ned over sig, igen og igen.

Han bandede lavmælt, da den erotiske fantasi forplantede sig til hans krop. Jeg er til housewarming, for himlens skyld. Det er meningen, vi skal pludre om babyer, glade hjem, hundehvalpe og regnbuer. Det er ikke meningen, jeg skal stå og regne på, hvor hurtigt jeg kan få Pippa de to kilometer ned ad vejen, så vi kan dyrke hed sex hele natten hjemme hos mig.

Han var ret sikker på, at hun også var tiltrukket af ham. Når hun ikke troede, han så det, så hun på ham med et varmt, sultent blik. Han var vild med de stjålne blikke, for det var i de øjeblikke, at han så ærligheden i hendes blik.

Resten af tiden gemte hun sig bag en hård facade. Men indvendigt? Han var ikke et sekund i tvivl om, at hun ville være blød og kælen og kurrende feminin, når han fik hende lukket op.

– Cam, mand, hvad fanden sker der? Er der overhovedet nogen hjemme?

Han blinkede og så, at Devon stadig stod og så på ham. Cameron skulede. – Har du ikke en kone, du skal passe?

Devon rystede på hovedet. – Har du nogen anelse om, hvor patetisk du ser ud, når du står der med tungen ud af halsen og glaner efter Pippa?

Camerons næsebor vibrerede. – Jeg aner ikke, hvad du snakker om.

– Bliv du bare ved med at bilde dig selv det ind, fnøs Devon. – For himlens skyld, mand, så gå dog derover og få det overstået. Og find så et værelse.

– Åh, jeg skal skam nok finde et værelse, sagde han roligt. – Hun bliver låst inde på mit hele natten.

Det var mere, end Devon havde lyst til at høre, så han stønnede og skyndte sig videre. Cameron var ligeglad. Han havde travlt med at kigge efter Pippa. Han kunne se, at hendes bakke var tom. Hun stod tydeligvis og kiggede efter knægten, hvorefter hun tydeligt irriteret satte kurs mod køkkenet.

Han fulgte efter, og da han kom derud, stod hun og bandede og svovlede, så selv en sømand ville få røde ører. Han grinede, da hun nåede til at love højt og helligt, at hun personligt ville sparke hver eneste af de tjenere, der havde ladt hende i stikken i aften, i røven.

– Hvor er knægten? spurgte Cameron.

Hun for sammen, og det fad, hun var ved at fylde, røg på gulvet. Hun snurrede rundt som på en tallerken. – Vil du så holde op med at gøre det der!

Han løftede afværgende hænderne og trådte et skridt baglæns.

– Han er smuttet, knurrede hun. – Han har ikke engang afleveret Devons tøj! Hvordan skulle jeg kunne få råd til at erstatte det? Skjorten alene koster mere end overskuddet på hele arrangementet.

Cameron lagde sin hånd på hendes arm, og hun tav øjeblikkeligt. Han havde haft ret, hun var silkeblød. Og fast. Hun måtte træne en del, eller også var hun bare velsignet med en ualmindelig god spændstighed.

– Jeg er sikker på, at Devon ikke savner en hvid skjorte og et par sorte bukser, drævede han. – Han har to dusin helt magen til. Han er ret velordnet i den henseende. Ikke så megen skejen ud, hvis du forstår, hvad jeg mener.

– Det passer da ikke! Han har en meget afslappet tøjstil. Godt nok dyrt afslappet, men stadig afslappet.

Cameron trak på skuldrene. – Jeg kan ikke ligefrem prale af at have været gennem hans garderobe. Som visse andre.

Hun klukkede, men tog sig så i det. – Det er da fint, at jeg morer dig.

– Det er ikke dig, men mere tanken om, at du snuser rundt i hans klædeskab. Det må du da indrømme er ret sjovt.

Han gned beroligende sin tommelfinger frem og tilbage over hendes albue, og hun tav igen.

– Skal jeg tage maden rundt denne gang, eller foretrækker du, at jeg går en runde mere med champagnen? Jeg har en idé. Og den er god, for det er Dev, der betaler. Hvad med, at vi sætter nogle flasker ud, og så kan folk selv skænke, hvad de har lyst til. Så kan du og jeg cirkulere med maden og se til, mens hele banden drikker sig i hegnet.

Hun betragtede ham et øjeblik og lagde hovedet på sned. – Jeg vidste faktisk ikke, at du havde humoristisk sans.

Han løftede et øjenbryn over hendes tilståelse.

Hun rødmede og lukkede kortvarigt øjnene. Lige som han troede, hun skulle til at undskylde sin bramfrihed, åbnede hun øjnene og så lige på ham.

Han kunne ikke gøre for det. Han lo. Og denne gang var det hendes øjenbryn, der røg op. Han stillede sig så tæt op ad hende, at deres kroppe næsten rørte ved hinanden. Så tæt, at hendes duft og bløde varme omsluttede ham og holdt ham fangen.

Han kærtengnede hendes kind og skubbede de fløjlstunge kaskader af hår væk. Det var lige så fløjlsblødt, som han havde forestillet sig, det ville være. Han snoede en lok rundt om håret og trak prøvende i den.

– Jeg har et alternativt forslag, mumlede han. – Vi kan også sætte både mad og drikkevarer frem, så folk selv kan forsyne sig, og så smutte hjem til mig.

Hendes læber adskiltes, og de bleggrønne øjne blev blanke.

– Skal jeg opfatte det sådan, at du lægger an på mig?

– Det kan du bide dig selv i din kønne, lille næse på, at jeg gør.

– Og dét der er din bedste scorereplik?

Begge hans øjenbryn fløj op.

– Du må hellere tænke hurtigt, ellers tager jeg og min kønne lille næse hjem. Alene.

Åh, hvor jeg dog elsker, når hun spiller kostbar.

Han lænede sig frem og lod sine læber strejfe hendes. Hånden tog fat om hendes nakke, og fingrene gled ind gennem de tykke hår, han trak hende tættere ind til sig og indtog hendes mund fuldt og helt.

Hans krop reagerede, som blev den fyldt med flydende lava. Han ville have hende. Ganske desperat. Da han trak sig tilbage, trak de begge vejret tungt.

– Hvad siger du til, at jeg tager dig med hjem og elsker med dig hele natten, mumlede han.

Hun fugtede de lettere opsvulmede læber. – Se, det er meget bedre.

Hendes hæse stemme gik lige i underlivet på ham, og det gik op for ham, at han var et splitsekund fra at tage hende lige på stedet midt i sin vens køkken, bedøvende ligeglad med, hvem der ville se det.

– Du tager maden, brummede han. – Så tager jeg vinen.

2

Cameron trak Pippa ud ad bagdøren, og vinterkulden kærtegnede hendes ansigt. Hun slap Camerons hånd akkurat længe nok til at trække frakken tættere om sig, men han hev straks hendes hånd tilbage og halede hende mod sin bil.

Han stoppede brat henne ved den midnatssorte Escalade og så på hende med rynket pande uden at slippe hendes hånd.

– Hvor står din bil?

Bil? Hun ejede ikke en bil, hun havde ikke engang kørekort … hvilket nok ville blive et problem, når hun fik den varevogn, hun havde brug for til at levere catering.

– Ashley sendte en bil efter mig. Jeg købte ind på vejen og lavede maden hjemme hos dem. De har et fremragende køkken.

Cameron åbnede passagerdøren på bilen og næsten skubbede hende ind. – Godt nok, jeg kan få en bil til at køre dig til byen i morgen.

Han smækkede døren i, og mens han nærmest stormede rundt om bilen til førersædedøren, var hun lidt fortørnet over, at han, allerede før de havde haft sex, lagde planer for, hvordan han kom af med hende igen. Han rev døren op, kastede sig ind og stak nøglen i tændingen. I det mindste er han lige så ivrig efter at få mig hjem i sin seng.

Cameron lod bilen brøle ned ad indkørslen med begge hænder hårdt om rattet, mens han sikkert styrede bilen over den perlestensbelagte vej og ud på asfalten. Mindre end en kilometer senere drejede han bilen op ad en indkørsel med en stor jernlåge, som straks svingede op, og Cameron accelererede hastigt op ad den snoede vej, der førte til huset.

Pippa kunne ikke se så meget af huset i mørket. Det store palæ lå indhyldet i skygger og så ikke særligt indbydende ud. Hun tænkte på, om det var en truende, middelalderlig stenkolos. Hun havde hørt Devon drille ham med, at han boede i en bjerghule.

Cam kastede bilen ind i garagen, mens hun bekæmpede en trang til at blive nervøs over situationen. Hun gled ud af passagersædet og mødte ham i døren til husets indre. Han gennede hende ind med en varm hånd på hendes lænd.

De kom ind i et overdådigt køkken, som fik hende til at savle af misundelse. Det var et paradis for sådan en som hende, som elskede hårdt arbejde, så længe det altså foregik foran et komfur. Det er perfekt … Mon han nogensinde bruger det?

Han var ikke interesseret i hendes madkunst, så han hev hende videre ind i forhallen ved hovedindgangen og hen til mahognitrappen. Han trak hende op ad trinnene, så hun måtte småløbe efter ham.

Da de nåede ind i hans store, højloftede soveværelse, var hun lettere forpustet, men han lod hende ikke få vejret, trak hende ind til sig og formede nærmest hendes bløde krop med sin og lukkede hendes åbne mund med et glubende kys, der fik hendes sanser til at slå flikflak.

– Du er så forbandet smuk, mumlede han, mens hans læber fandt op langs hendes kinder, op til hendes ører. – Du gør mig vanvittig. Bare vi er i samme lokale, kan jeg ikke tænke klart.

Hun smilede lidt tilfreds. Hvilken kvinde ville ikke elske at høre det?

Han holdt hende fast ud for sig for at se på hende. Han åndede heftigt og dybt, hans fingre borede sig ind i hendes skuldre.

– Der er noget, vi skal tale om, før vi går videre.

Selvom hans ord var helt rolige og kontrollerede, var hans øjne så fulde af vildskab, at hun sitrede. Ingen mand havde nogensinde begæret hende så heftigt før. Aldrig før havde hun følt sig så fortæret af en mands øjne.

– Der er noget, du skal være helt indforstået med, så der ikke bliver noget at misforstå bagefter.

Nu var hun nysgerrig, fjernede blidt hans hænder, løftede et øjenbryn og satte sig yderst på sengekanten med benene ærbart over kors.

– Jeg lytter.

Han rynkede panden et øjeblik, som om han ikke kunne greje, om hun drillede ham. Okay, det gør jeg da, men hvad er det, der er så vigtigt, at han hiver i nødbremsen efter et kys, der får mig til at føle, vi allerede er i gang med sex?

Han tørrede sig over munden og holdt et par fingre under hagen, før han igen betragtede sig hende med sit glimtende blik.

– Jeg binder mig ikke til nogen. Det er vigtigt for os begge, at du ved, hvis vi går i seng sammen nu, så er det en engangsfornøjelse. Jeg ringer ikke til dig om et par dage. Jeg ringer slet ikke til dig. Nogensinde. Punktum. Jeg arrangerer naturligvis transporten tilbage til New York, inden du vågner, så du kan forlade huset, så snart du vågner.

Hun blinkede forbavset. Og så grinede hun. Det var helt klart på hans måbende udtryk, at det ikke var det, han havde forventet. Havde han måske regnet med, hun ville stampe ud af soveværelset med et fnys?

Smilende rejste hun sig og slentrede mod ham med vuggende hofter. Hun kom helt tæt på og lod pegefingeren følge hans skjorteknapper op, hen over halsen og tog så om hans hage med to fingre og rystede hans ansigt let med et drillende smil på læberne.

– Du er alt for alvorligt anlagt, Cam, sagde hun med påtaget hæs stemme. – Jeg satsede ikke på et frieri. Hvis du tror, jeg ville hænge grådkvalt på dig i morgen og tigge om mere, så bliver du skuffet. Jeg vil bare have noget vildt hot sex. Er det noget, du kan … arrangere? Hmm?

Lettelsen skyllede gennem de smukke, blå øjne, og han trak vejret i et hedt hvæs. Han greb ud efter hendes krop, men hun stoppede ham med en let hånd.

– Nu ikke så hurtig, frække. Jeg har også lige et par ting, der skal på plads.

Han så helt overrumplet på hende.

– Ingen kondomer, ingen sex. Jeg er rask, i fald du tænker på det. Og det kommer ikke dig ved, hvornår jeg sidst havde sex eller med hvem, men det er længe nok siden til, at jeg har fået taget blodprøver. Og jeg har aldrig ubeskyttet sex.

– Jeg har kondomer, knurrede han. – Og jeg vil ski … han rømmede sig. – Det kommer ikke mig ved, hvornår du havde sex eller med hvem sidst. Det er også noget siden for mig. Og jeg er rask. Og jeg bruger altid kondomer.

Hun greb hans skjortebryst og vred hånden lidt, så hev hun ham til sig. – Så er der jo ikke mere at tale om, sagde hun og trak ham ned til sine læber.

Lysten greb Cameron i lænderne øjeblikkeligt, så han blev helt svimmel. Hun var alt, han havde forestillet sig, og fandens meget mere. Hun var sød, skarp og ilter, og hun forførte ham i hans eget soveværelse.

Han var vild med hendes utålmodighed, hun rev i hans skjorte for at få den af. Han var vant til at være den aktive, men det tændte ham at lade Pippa så ligefremt kræve sin ret.

Da hendes fingre fik fat i hans lynlås og hev i den, var han lige ved at miste kontrollen, han måtte trække vejret dybt for at få den tilbage.

Da hun havde revet lynlåsen helt ned, rakte hun straks ind og fik fat i hans erektion.

For fanden da …

Hun stillede sig på tæer og kyssede ham, mens hun kælede for ham med silkebløde, varme fingre. – Du skal vide, jeg ville elske at sætte mig på knæ og give dig dit livs oplevelse … men ikke første gang. Jeg er lidt mere krævende af en mand, første gang jeg er sammen med ham. Jeg forventer, at han får min verden til at eksplodere først.

Det var en udfordring, han ikke var bange for at tage op. Straks flåede han tøjet af hende, indtil hun stod kun iført det mest sexede lingeri, han nogensinde havde set tæt på.

Hun var en gudinde i sort. Sort hår og frække sorte blondetrusser og en blonde-bh, der kun akkurat dækkede hendes stive brystvorter. Hendes hår var en smule uglet nu, som om hun lige var stået ud af sengen efter en hed drøm.

Hendes øjne!

Hun var ikke bare smuk. Hun var vidunderlig.

Han kastede hende på sengen og nød et øjeblik synet af hende, liggende med spredte ben, klar til ham. Hun var en fest for hans sanser, og han ville svælge i dem alle, føle, se, dufte, han ville høre hende hviske hans navn, høre hendes dybe støn i ekstasen. Men mest af alt ville han smage hver en centimeter af hendes krop.

Han fumlede sengebordets skuffe op og tømte indholdet af en hel pakke kondomer ud på sengen.

Så lagde han sig over hende i et kys og lod sin krop røre hele hendes.

Det som at blive ramt af lynet, alle musklerne i hans krop spændtes. Hun kyssede ham tilbage lige så intenst, mens hendes hænder gled over hans ryg som for at udforske hver en stump af ham.

Han huskede den levende fantasi, han havde haft tidligere, og rullede på sengen, så hun kom oven på ham med benene overskrævs.

Fantasi, gå hjem! Det her er langt, langt dejligere.

Intet var som at ligge med hendes lår presset mod hans hofter.

– Tag dit undertøj af og lad mig nyde synet, sagde han hæst.

Hendes fyldige læber krusedes i et skælmsk smil. Langsomt rakte hun om på ryggen og spændte sin bh op, men i stedet for at lade den falde med det samme holdt hun stropperne ud til siden et øjeblik, så hendes bryster stadig var skjulte. Han kunne næsten ikke trække vejret af bare forventning. Så sænkede hun langsomt armene og afslørede sine fyldige bryster for hans sultne blik.

De er perfekte!

Perfekt formede, perfekt størrelse. Perfekt fyldighed, med faste, struttende brystvorter, der lokkede hans læber til sig.

– Jeg har brug for din hjælp med trusserne, hviskede hun med et drilagtigt glimt i øjnene.

Han nikkede, han kunne aldrig drømme om at nægte hende det. Hun lænede sig fremad, så hendes smukke bryster kun var et par centimeter fra hans ansigt, og løftede det ene ben over på den anden side af hans krop. Mens hun lå på knæ med ryggen til ham, begyndte hun langsomt at trække sine trusser ned over balderne.

Han var ikke helt sikker på, hvad det nu var, hun ville have ham til at hjælpe med, så han improviserede. Han rejste sig på den ene albue og rakte over for at støtte hendes hofte med den ene hånd og lod den langsomt glide ned over den silkebløde hud.

Da trusserne var nede ved hendes knæ og ikke kunne komme videre, lagde hun sig på ryggen og strakte benene ind over ham.

Han var mere end villig til at hjælpe trusserne det sidste stykke vej, ned over anklerne, forbi de smukt strakte fødder og helt af. Han kastede sig pludseligt over hende som et sultent rovdyr, lod sin krop glide over hendes og nød følelsen af hud mod hud. Han kyssede hendes hals, nappede og smagte, kildede hende med tungen og gled længere nedover, for der var intet, han ønskede sig mere end at mærke hendes bryster mod sine læber.

Hun sukkede, da hans læber lukkede sig om den ene af de struttende brystvorter. Det var en berusende blanding af hårdhed og fløjlsblødhed. Frodige og så inderligt bløde. Han sugede forsigtigt på den, lod tungen spille blidt hen over den og nød, at det gjorde den endnu mere hård.

Så lod han tungen glide langsomt mellem brysterne over til den anden brystvorte. Længe legede han med den, og hun vred sig lystent under ham, mens hendes åndedrag blev langsomt hurtigere.

– Du er så forbandet perfekt, hviskede han. – Jeg kan ikke få nok af dig. Du smager bedre end noget, du nogensinde ville kunne kokkerere.

Han så på hende. Hun lavede trutmund til ham. – Så har du ikke smagt min mad, sagde hun.

Han lo. – Det var ment som en kompliment.

– Jeg synes ellers, det gik meget godt uden komplimenter, sagde hun med et langt, nydelsesfuldt suk.

Han holdt om hendes ene bryst og klemte det lidt. – Det her kan du godt lide. Hvad kan du ellers lide? Hvordan jeg skal give dig nydelse?

– Det går da fint, ingen klager herfra. Jeg elsker, når en fyr tager sig tid og ikke bare tænker på sin egen fornøjelse.

– Åh, men det her er min fornøjelse. Jeg elsker at smage dig, mærke dig reagere. Elsker at se dine øjne blive mørkere, når du virkelig er tændt. Og det lille, frække smil, der siger mig, at jeg nok skal få en virkelig vild tur.

– På den anden side, bliv du bare ved med komplimenterne, de er da meget dejlige, kurrede hun.

– Hvor kan du lide at blive rørt?

Hun smilede og førte hans hånd ned over sin mave, ned til det lille nervebundt af nydelse og styrede hans finger blidt hen over den lille knop.

Så stønnede hun, da han selv tog over. Åh ja, det kan hun vist lide. Meget!

Han sugede brystvorten ind i sin mund, hun gav et lille skrig og spændte ryggen i en bue med hænderne fast begravet i hans hår. Hun var bestemt ikke en sart lilje, hun var klar over, hvad hun ville have, og hun forlangte det. En kvinde lige efter hans smag.

Han gav hendes klitoris et sidste strøg og gav sig et par sekunder til at få et kondom på, lænede sig ned over hende, kyssede hende og spredte hendes ben. Han ville have det til at vare længe, men vidste også, at det ikke ville blive den eneste gang i nat. Han kunne ikke få nok af hende, og han ville udnytte hende hvert sekund, hun var der. Ingen af dem ville kunne gå ubesværet i morgen.

Han nippede blidt hendes mundvig. – Er du klar til mig nu?

Hun svarede ved at slynge benene om ham og spænde sig i en bue, og fik ham til at smile over hendes utålmodighed.

Han plantede sine arme på hver side af hendes skuldre. – Styr mig ind, Pippa. Vis mig, hvordan du vil have mig.

Hendes øjne blev mørkere, hun rakte ned og holdt om hans erektion med begge hænder og styrede den mod hendes åbning og spændte sig mod ham lige nok til, at han kom indenfor.

De stønnede begge, og nu kunne han ikke holde til mere. Han stødte dybt ind i hende. Først troede han, han havde gjort hende ondt, men så borede hun sine negle ind i hans skuldre og skubbede sig endnu mere mod ham. Han kyssede hendes fortrukne mund og begyndte at støde hurtigere og hurtigere. Uden finesse, uden ømhed, bare råt og brutalt.

Det var dyrisk, Pippa tog grådigt imod ham og gav ham så meget igen. Hun forlangte alt, han havde og mere til, han havde aldrig elsket med en kvinde så vildt og inderligt, og han elskede det.

Hun smeltede sin mund sammen med hans, så nappede hun ham hårdt i hagen og bed ham fast i halsen. Det ville kunne ses i dagevis, og han fik en vis maskulin stolthed ved at vide, andre vil kunne se mærket efter hendes begær.

Men hun slipper ikke selv for mærker!

– Er du med mig, Pippa? Jeg er tæt på.

– Så meget med dig, snerrede hun ud mellem sammenbidte tænder. – Hårdere, bliv ved!

Han brølede og satte farten endnu mere op, endnu dybere, han sansede kun hende. Kun hende. Hun vred sig under ham, omringede ham med sin sødme og vildskab. Han kunne dufte hende, høre hendes støn, han havde stadig smagen af hende på tungen. Hun gennemsyrede hele hans krop og sjæl nu.

– Cam, skreg hun.

Hendes negle borede sig ind i hans skuldre, og hun rystede voldsomt, han snoede sine arme om hende og slap et dyrisk brøl, da hans krop føltes, som om den gik i tusind stykker.

Da han kom til sig selv, lå han fladt hen over hende med hele sin vægt. Det føltes så forbandet godt, selvom han vidste, han var ved at mase hende. Men hun klagede ikke, hun holdt så fast om ham med arme og ben, at han ikke kunne have flyttet sig, selvom han ville.

Han lå sådan længe, til han havde fået pusten og rullede så til siden med et støn, så han kunne få kondomet af.

Da han så på Pippa, lå hun fladt spredt ud, ikke specielt æstetisk, men med et sløret blik.

– Jeg tror lige, du har slået mig ihjel. Hvornår kan vi gøre det igen?

3

Pippa tvang sine øjne åbne og stirrede sløvt på den hvide sky, der omsluttede hendes hoved. Kroppen føltes, som var den blevet ramt af et tog. Mand, det var skønt.

Det tog hende et øjeblik at forstå, at hun lå med hovedet ned i puden. Hun løftede det, og håret faldt som et gardin ned foran hendes øjne. Utålmodigt skubbede hun det væk og skubbede sig op på albuerne.

Sengen var tom. Næsten da. For enden lå hendes tøj pænt lagt sammen som en diskret påmindelse om, at hun skulle gå, så snart hun vågnede. Hun rynkede næsen. Han havde godt nok haft travlt med at komme væk selv. Der var intet tegn på, at han havde været der i nat. Ingen fordybning i hovedpuden. Ingen duft. Ingen varme. Ikke noget tegn på overhovedet, at de havde tilbragt hele natten sammen mellem de vidunderligt luksuriøse lagener.

Hun satte sig op og holdt ærbart lagenet op over sine bryster. Og fnøs. Han har jo ikke ligefrem lagt skjul på, at han ikke ville være her. Han kommer ikke brasende uanmeldt. Og hvis han gør, er det jo ikke ligefrem sådan, at han ikke har set mine bryster før. Eller slikket på dem … Kysset dem … Forgudet dem … Hun skælvede ved tanken, og hendes brystvorter struttede … Det var helt vildt, så mange gange de havde elsket i nat. Det er et mirakel, hvis jeg overhovedet er i stand til at tage tøj på og gå ned ad trappen. Hold op, hvor kunne hun godt bruge et langt, varmt bad. Igen. Men han ville have hende ud hurtigst muligt, og hun havde ikke tænkt sig at trække processen ud.

Hun så på uret og stønnede. Den var over ni. Hun burde være gået for længst. Hun væltede ud af sengen og skar ansigt, fordi alle hendes muskler protesterede. Hun havde ondt i muskler, hun ikke engang anede, hun havde.

Hun fik undertøjet på og trak kjolen over hovedet. Hun smuttede i skoene og skyndte sig ud i badeværelset for at gøre bare et eller andet ved sit hår. Makeup orkede hun ikke, selvom hun havde det med i tasken. Der var ingen, hun skulle imponere, og bilen ville sætte hende af ved hendes lejlighed. Hun tog solbrillerne på, tog en dyb indånding og gik ud af soveværelset og stille ned ad trappen. Hun anede ikke engang, om Cam overhovedet var her, men hun havde heller ikke lyst til at gøre opmærksom på, at hun først forlod hans seng nu.

Da hun havde listet sig hele vejen ned ad trappen, blev hun modtaget af en alvorligt udseende mand, der var et eller andet sted mellem 40 og 70.

– Miss Laingley, bilen venter på Dem ude foran.

Hun krympede sig. – Det er jeg altså virkelig ked af. Har den ventet meget længe? Jeg er bange for, at jeg sov over mig.

Manden smilede venligt til hende. – Slet ikke. Og der er ingen grund til at undskylde. Kom, så skal jeg følge Dem ud.

Han bød hende sin arm, men det ville være alt for akavet, så hun lod, som om hun ikke så det og gik foran ham. Pokkers. Jeg glemte min jakke. Jeg … Hun vendte sig, kun for at konstatere, at manden stod klar med jakken, parat til at hjælpe hende i den.

– Tak, mumlede hun.

Uanset hvad Cam havde sagt om, at det var et stykke tid siden, han havde været sammen med en kvinde, så var det tydeligt, at hun ikke var den første kvinde, hans butler, eller hvad det så var, manden var, havde måttet følge ud ad døren. Han kendte tydeligvis rutinen.

Pippa stak armene ind i jakken og lukkede den, mens manden åbnede døren. Pippa blinkede. – Det har sneet!

– Det har det så sandelig. Hele fem centimeter, hvis vejrudsigten har haft ret. Han tilbød igen sin arm, og denne gang tog Pippa den og lod sig følge ned ad trappen. Stiletter var selvfølgelig også en slags pigsko, men alligevel. Is og høje hæle var ikke nogen super kombi.

Han fulgte hende hele vejen til bilen, og hun lod sig glide ind på bagsædet af den varme sedan.

– Kom godt hjem, miss.

– Tak, mumlede hun.

Han lukkede døren, og chaufføren trak ud på gaden, der allerede var ryddet for sne. Hun vendte sig i sædet for at se lidt nærmere på det hus, hun ikke rigtigt havde haft øje for, da hun ankom i aftes.

Det var en enorm kolos, men det var hverken så dystert eller afskrækkende, som hun havde troet. Det så egentlig ret normalt ud, når man sammenlignede med områdets andre palæer.

Det var en meget privat ejendom omgivet af tæt skov. Det var ikke til at sige, hvor stort det var, men stort var det helt sikkert. Inde fra indkørslen kunne man ikke engang se nogle af nabohusene.

Jo, Cam var mr. Tilbagetrukket, sådan som Devon havde sagt. Nu hvor hun havde fået en smagsprøve på den mørke, rugende lidenskab, han gemte, spekulerede hun på, hvor tit han mon bevægede sig ud af sin hule for at lokke en kvinde med sig tilbage.

Hun var lige ved at le højt. Hun fik det næsten til at lyde som Skønheden og Udyret, bare med den forskel at det var Cam, der var Skønheden. Syndigt lækker og forbudt perfektion.

Og han forstod at elske med hende. Hun ville kunne mærke ham i kroppen den næste uge mindst. En kildren bredte sig ned ad rygraden og vækkede alle hendes sanser igen. Hun kastede et sidste blik på huset, inden bilen kørte rundt i et sving og fik det ude af syne. Med et suk lænede hun sig tilbage og lukkede øjnene.

*

Cam betragtede bilen dreje og forsvinde ud af syne gennem persiennerne i sit kontor ovenpå. I flere, lange sekunder stirrede han bare efter den.

Han stak hænderne i lommerne. Vendte ryggen til vinduet, noget overrasket over, at han slet ikke vidste, hvad han skulle tage sig til. Han var rastløs. Det var med ét slet ikke til at holde ud at være i det store hus … alene.

Han skulede. Det var også den pokkers kvinde. Han var slet ikke forberedt på hende. Han havde ventet en kvinde, der var mere som Ashley. Sød, genert, naiv. Sårbar. Én, der havde brug for beskyttelse.

I stedet havde hun vendt op og ned på hans verden. Pippa var en selvsikker kvinde, der ikke var bange for at række ud og tage det, hun ville have. Og hun havde villet have ham. Det burde passe hans ego glimrende. Men hun havde taget kontrollen, og han havde opført sig desperat, hungrende, umættelig. Slet ikke som den kontrollerede mand, han plejede at præsentere for verden.

Og det generede ham. Meget.

Han rystede på hovedet og gik ned i soveværelset. Han tøvede i døråbningen, hvilket var tåbeligt, for han havde jo set hende køre. Alligevel var det, som var hun stadig derinde. Han kunne dufte hende.

Han så på de krøllede lagener. Hvorfor havde han taget hende med op i sit eget soveværelse? Det gjorde han aldrig. Han plejede at bruge et af gæsteværelserne, men i går havde han ikke kunnet tænke klart. Det eneste, han havde tænkt på, var at få hende med i seng hurtigst muligt.

Fanden tage begæret.

Men nu havde han taget hende på næsten alle ønskværdige måder, så måske ville han fremover være i stand til at være i samme lokale som hende uden at blive overvældet af begær.

Og månen er lavet af grøn ost. Men for sin egen sjælefreds skyld måtte han hellere tro det.

Han gik ud på badeværelset og krympede sig over det rod, der ventede hans rengøringsdame. Vandsprøjt alle vegne. Håndklæder på gulvet. Bordpladen var ét rod, fordi han havde fejet alting væk, så han kunne tage hende på det.

Mindst to kondomer lå på gulvet. Dem behøvede han i det mindste ikke byde rengøringsdamen at skulle fjerne. Han bukkede sig ned og samlede det nærmeste kondom op. Han var lige ved at slippe det og lade det dumpe i skraldespanden, da han så noget, der fik panikken til at skære som en kniv i hans mave.

Alt blod blev drænet fra hans hoved, og munden blev tør som sandpapir.

Kondomet var gået i stykker.

4

Pippa var fristet til at smide sin telefon tværs over gaden, hvis det ikke var, fordi hun så måtte købe en ny. Hvad kunne ellers gå galt i dag?

Hun havde fundet det perfekte sted til sin café og catering. Det var et pænt kvarter. Betingelserne var tilfredsstillende. Alt det nødvendige udstyr var der allerede, hun skulle bare indrette med et par caféborde, så var det klart.

Nu havde hun levet af mund til mund-metoden længe nok, hun var klar til at etablere sig fast, så hun kunne få en lidt mere stabil indkomst. Hendes lille opsparing havde kunnet betale huslejen på den lille lejlighed, men hvis ikke hun snart fik lidt mere ind, så måtte hun flytte inden for et år.

Hun var sikker på, at hun kunne godkendes til et lille erhvervslån, men det krævede, hun havde en underskrevet købsaftale. Hvilket hun havde.

Lige indtil hendes ejendomsmægler havde ringet og sagt, der var et problem.

Pludselig forduftede hendes drøm om små, søde cupcakes, smukt dekorerede kager og velduftende friskbagt brød.

Hun gik træt op ad trappen til sin lejlighed. Hun stod og fumlede med nøglerne, da telefonen ringede og gav hende fornyet lyst til at kaste den ud i trafikken.

Hun klarede at mase sig indenfor, hvor der var en del varmere, sparkede døren i og så på telefonen. Det var ikke et nummer, hun kendte, men hun havde jo givet sit visitkort til mange potentielle kunder, så hun var nødt til at tage den.

– Pippa Laingley.

– Det er Cam.

Hun stoppede med frakken halvt af og lo. – Men hej, Cam. Jeg er ret sikker på at huske, du ikke ville ringe. Hvad skyldes æren?

– Et af kondomerne gik i stykker, sagde han kortfattet.

Hun lod frakken falde på gulvet. – Sig lige det igen, sagde hun rystet og sank ned på sofaen med telefonen tæt til øret.

Hun kunne høre et stille suk. – Kondomet, vi brugte i badeværelset. Det gik i stykker.

Hendes hjerte hoppede op i halsen på hende og blev siddende. Hun lukkede øjnene.

Han havde været umættelig, men det havde hun også været, så ikke underligt, ingen af dem havde bemærket, at kondomet var gået i stykker.

– Pippa, er du der?

Hans stemme fik hende tilbage til virkeligheden.

– Ja, sagde hun stille.

– Der er ting, vi lige må tale om.

– Hvornår opdagede du det?

– I går, efter du var gået.

– Og så siger du det først nu? skreg hun. – Det ville have været fint at vide i går, der kunne jeg have gjort noget ved det.

Selvom hun var rasende på ham, var hun ikke helt sikker på, hvad hun ville have gjort. En fortrydelsespille? Hun ville i hvert fald gerne have haft valget.

– Rolig, Pippa.

Den nedladende tone i hans stemme fik hende helt op at køre.

– Du skal ikke fortælle mig, at jeg skal tage det roligt, hvæsede hun. – Det er ikke dig, der skal leve med konsekvenserne af det ødelagte kondom.

– Skal jeg ikke det? Hvis du tror, en graviditet ikke påvirker mig lige så meget som dig, så lider du af vrangforestillinger. Tag det roligt nu, så vi kan diskutere det her som voksne mennesker.

Hun bed sig hårdt i læben for at forhindre en strøm af eder og forbandelser.

– Jeg kan næsten gætte, at du ikke er på nogen form for prævention, når jeg hører din reaktion.

– Du er nok ikke helt dum, hvad?

– Hold nu kæft med det der, Pippa. Jeg forstår godt, du er forskrækket. Det her er heller ikke en fest for mig.

Hun indså, at han havde ret, så hun tav.

– Jeg synes, du skal flytte ind hos mig, indtil vi ved, om du er gravid.

Hun tabte kæben. – Hvad?

Han sukkede igen. – Måske er det her en samtale, vi ikke skal tage over telefonen. Jeg kan hente dig om en time.

– Nej!

– Så hvad vil du foretrække?

Hun tog sig til hovedet og masserede sine tindinger.

– Hør her, Cam, jeg flytter ikke ind hos dig. Det er sådan cirka det mest tåbelige, jeg har hørt. Jeg har slet ikke lyst til at se dig, jeg er i chok. Jeg har brug for tid til at finde ud af, hvad jeg har af muligheder. Hvis jeg er gravid, ved jeg, hvor du bor, og så kan du nok tro, du skal høre fra mig. Indtil den tid vil jeg bare sætte pris på, du holder dig fra mig.

– For fanden da, Pippa, det er ikke det, jeg vil have. Jeg har brug for at du og … babyen er i sikkerhed. Hvis der er en baby, mener jeg. Det kan jeg bedst arrangere, hvis du bor her.

Der var en stille desperation i hans stemme.

En baby?

Han tænkte på en teoretisk baby, og lige nu var hun kun bekymret for, om der var en baby.

– Jeg er ligeglad med, hvad du har brug for, sagde hun tonløst.

Hun afbrød forbindelsen, slukkede telefonen og smed den fra sig.

Hun rejste sig hurtigt og skyndte sig ind til soveværelset efter sin dagbog, hvor hun holdt styr på sin cyklus. Hun bladrede hurtigt hen til den side, hun havde indført den sidste og talte dage fremad. Så stønnede hun. Timingen kunne ikke have været bedre … hvis hun altså ønskede at blive gravid.

Det var altså muligt. Det næste, hun måtte gøre, var at finde ud af, hvilke muligheder hun havde.

Hun gik tilbage til sin forbandede telefon, tændte den igen og blev mødt af en kakofoni af lyde, der signalerede mistede opkald, talebeskeder og sms’er.

De er sikkert alle fra Cam, og han er sikkert også på vej herhen.

Hun ringede til Carly og håbede virkelig, alle hendes veninder var ledige. Hun tog den.

– Pip! Hvordan går det? Er din købekontrakt gået i orden? Jeg er så glad på dine vegne. Hvordan gik Ashleys housewarming? Jeg var så ked af, jeg ikke kunne komme. Jeg håber ikke, hun var alt for skuffet.

Pippa krympede sig ved flodbølgen af ord og ventede på at få et ord indført. – Carly, har du tid? Jeg har brug for pigerne. Det er en nødsituation.

Der var en kort stilhed. – Pip, er du okay?

– Det siger jeg, når vi er samlet, peb Pippa. – Ringer du til de andre?

– Ja. Oscar’s?

– Ja, men sørg for, at vi får et privat bord.

– Giv mig lidt tid til at fikse det, sagde Carly i en trøstende tone. – Vi skal nok alle være der for dig, det ved du.

– Ja, det ved jeg, og jeg elsker jer for det.

– Jeg sms’er til dig, når jeg ved, hvornår vi er der. Eller, du kan også bare komme over i skønhedsklinikken og hænge ud indtil da, jeg kunne også lige ordne dine negle. Jeg har kun en enkelt kunde resten af dagen.

Pippa smilede. – Nej tak, Carly, jeg vil hellere bare mødes med jer alle senere. Der er lige noget, jeg skal have tænkt igennem.

Pippa kunne næsten se sin veninde rynke panden. – Jeg er lidt bekymret for dig, Pip. Pas på dig selv, ikke?

– Skal jeg nok, Carly. Vi ses.

Pippa afbrød, hun var så lettet, at hun begyndte at ryste. Hun havde verdens bedste veninder, kloge piger. De kunne hjælpe hende med at få styr på det her.

I mellemtiden ville hun i hvert fald ikke blive her, i det tilfælde at mr. ”Hul i kondomet” besluttede at dukke op.

Det sidste, hun havde lyst til nu, var at stå ansigt til ansigt med faren til hendes potentielle barn.

5

Pippa satte tempoet op, da hun nærmede sig Oscar’s. Det småsneede, og kulden prikkede hende i kinderne.

Hun håbede, at kulden kunne få chokket til at fortage sig, om ikke andet var hun sikker på, der var hjælp at hente hos venindernes kriseråd.

Hun åbnede døren til Oscar’s og trak halstørklædet af. Lettelsen kom i samme øjeblik, hun fik øje på sine veninder, der sad i en hjørnebås bagest i lokalet. Perfekt.

Tabitha vinkede ivrigt, da Pippa kringlede sig igennem labyrinten af borde, og både Sylvia, Carly og Ashley vendte sig.

Hun fik et kram fra alle, da hun kom hen til bordet, og satte sig ved siden af Ashley, der så bekymret på hende.

– Hvad er der galt, Pip? Carly ringede til os alle, men hun ville ikke sige, hvad det drejede sig om.

– Jeg har heller ikke fortalt hende det endnu, sagde Pippa dystert. – Jeg ved godt, det kommer som lyn fra en klar himmel, men jeg er ved at gå helt fra koncepterne og har brug for lidt klar tænkning fra jeres side, piger.

– Åh gud, så sig dog, hvad det er? udbrød Tabitha.

Sylvia, der var den ældste, mest alvorlige og ultrapraktiske af dem alle, rynkede panden.

Pippa tog en dyb indånding. – Jeg … altså … der er måske en lillebitte mulighed for, at jeg er gravid.

– Hvad?

Pippa krympede sig under venindernes blikke.

– Åh, Pip, hvor sikker er du? spurgte Ashley med store, runde øjne.

– Jeg havde et engangsknald forleden aften. Med Cam, tilføjede hun og så lige på Ashley. – Vi forlod Ashleys fest og tog hjem til ham. Og havde den vildeste sex. Og masser af det. Ashley lignede en, der helt havde mistet talens brug. Sylvia rynkede bare fortsat panden og så helt moderligt bekymret ud. Altså, ikke at Pippas mor ville have set bekymret ud. Hun ville nærmere have lykønsket sin datter med at have fanget en rig mand i babyfælden for så at opfordre hende til at malke ham for alt, hvad han ejede. Ikke ligefrem en kandidat til Årets mor.

Åh, Miranda var skam ikke ond. Hun var ikke engang en dårlig mor. Hun var bare overfladisk og meget pengebegærlig. På en måde måtte Pippa beundre sin mors skarpsindighed, når det kom til forhold. Hun var kun interesseret i sig selv. Og det havde hun ikke tænkt sig at undskylde for.

– Måske er jeg lidt langsomt opfattende her, begyndte Tabitha, – men hvis det kun var sex, hvorfor tænker du så på graviditet?

– Cam? hvinede Ashley. – Okay, jeg ved godt, du er lidt lun på ham, men du og ham? Altså, seriøst?

– Så overrasket behøver du altså heller ikke at lyde, tiltrækningen var altså ganske gensidig.

– Selvfølgelig var den det! Åh, søde, stakkels dig!

– Jeg ved bare slet ikke, hvad jeg skal gøre! Og timingen er den værste overhovedet. Jeg fik ikke lejekontrakten, så jeg skal finde et andet sted til min café. Jeg kæmper for at få min forretning op at køre. Jeg har ingen sygeforsikring. Jeg er overhovedet ikke klar til at blive mor! Jeg har mest af alt bare lyst til at tude, men jeg ved godt, det ikke hjælper noget.

– Græd du bare, søde, trøstede Carly, – vi skal nok finde ud af det her.

– Du ved godt, vi vil gøre hvad som helst for dig, sagde Ashley. – I hjalp alle sammen mig, da alt var svært med Devon. Det kan jeg aldrig gøre gengæld for.

– Det skal du da heller ikke, snøftede Pippa. – Vi elsker dig jo. Og jeg elsker jer alle sammen.

– Hvornår var det helt præcis, I havde sex? indskød Sylvia.

– Lørdag aften. Og nat. Og morgen.

– Jeg går med dig til lægen, som kan rådgive dig om alternativerne. Og jeg skal nok betale, tilføjede Ashley bestemt.

En uro bredte sig i Pippas bryst, og hun gned det fraværende ved tanken om at skulle tage forholdsregler mod en graviditet, der måske allerede var begyndt.

– Pippa?

– Åh gud, jeg føler mig så dum! Men jeg kan bare ikke tage så vigtig en beslutning på stående fod.

– Hvad siger din mavefornemmelse? spurgte Carly. – Hvad skræmmer dig? Er det graviditeten selv? Eller tanken om at blive enlig mor uden nogen fast indtægt?

– Sagt på den måde lyder ingen af delene specielt tiltalende, mumlede Pippa.

– Men du behøver jo heller ikke tage beslutningen lige nu, afbrød Tabitha. – En fortrydelsespille eller en indsprøjtning er ikke det eneste alternativ. Du kan også vente og se, om du rent faktisk er gravid, og så tage beslutningen, hvis det bliver nødvendigt. En kvinde har mange valgmuligheder nu om dage, Pippa.

Ashley gav sin venindes hånd et klem. – Hvis der er et barn, og hvis du beslutter at få det, så ved du, vi er der for dig. Alle sammen. Du kommer ikke til at skulle gøre dette alene. Du har vores støtte, uanset hvad du vælger at gøre.

Da kunne Pippa ikke længere holde tårerne tilbage. – Hvad skulle jeg dog gøre uden jer, snøftede hun.

– Glemmer vi ikke noget her?

Alle så på Sylvia.

– Faren. Vil han tage ansvar for det her?

Pippa nikkede. – Det er jeg slet ikke i tvivl om, at han vil. Jeg har sagt, jeg siger til, når jeg ved, om jeg er gravid eller ej. Indtil da har jeg bedt ham holde sig på afstand. Jeg er lige nødt til at kapere det hele selv først, hvis I forstår …

– Jo, skat, vi forstår, forsikrede Carly medfølende.

– Det her lyder sikkert helt vanvittigt, men da det først gik op for mig, at jeg rent faktisk kunne være gravid, har jeg ikke rigtigt kunnet forlige mig med tanken om, at jeg skulle lave om på det … selvom jeg har muligheden.

Hun så fra den ene veninde til den anden, men der var ingen fordømmelse at spore hos nogen af dem. Hun så kun kærlighed og støtte. Beslutsomhed. Og loyalitet.

– Hvis der er et barn … så tror jeg, jeg vil have det. Hun sank. – Jeg ved, jeg vil have det.

– Måske du lige skal give dig tid til at vænne dig til tanken, rådede Sylvia.

Men Pippa vidste godt, at selv når chokket lagde sig, ville hun ønske at beholde sit barn.

Mit barn.

Beskyttertrangen havde allerede meldt sig. Intet kunne få hende til at gøre en ende på graviditeten, det vidste hun nu med sikkerhed. Og hun ville heller ikke kunne føde barnet og give det fra sig. Hendes kærlighed til et ufødt barn var chokerende stor, og hun vidste ikke engang, om der var et barn.

Men hvis der var, ville hun beholde det. Hun og Cam måtte finde en eller anden form for løsning.

Det var muligt, hun var rungende naiv, men indtil det modsatte var bevist, troede hun fuldt og fast på, at han ville tage sit ansvar.

Hendes hænder rystede, da hun greb vandglasset og tog en tår. Derefter så hun fra den ene veninde til den anden. – Okay, piger, hvor længe skal jeg vente, før jeg kan tage en graviditetstest?

6

Pippa gik frem og tilbage og forsøgte at lade være med at se på den lille pind, der lå på kaffebordet en halv meter væk.

– Det er for tidligt, sagde Ashley, da Pippa standsede foran den og tøvede.

– Hvorfor fanden skal det tage så langt tid, eksploderede Pippa.

Hun kunne ikke klare uvidenheden ét minut til. De sidste par uger havde været én lang pine med Cam åndende hende i nakken hele tiden nysgerrig efter, om hun vidste noget. Sidst han spurgte, havde hun skreget til ham, at han skulle holde sig væk. Måske havde han endelig fattet budskabet, for hun havde ikke hørt fra ham de sidste par dage.

Det værste var næsten, at han spillede berørt. Det virkede, som om han regnede med, at hun rent faktisk var gravid, og hele tiden ville tjekke, at hun havde det godt. Han drev hende ganske enkelt til vanvid.

– Der er kun gået to minutter, beroligede Ashley. – Det går ikke hurtigere af, at du sidder og stirrer på den.

Pippa sank ned på sofaen. – Du har ret. Jeg er bare ved at blive skør. Jeg kan mærke det helt herinde. Jeg er gravid. Og begynd ikke med noget psykologilort, som at jeg bare forestiller mig alle symptomerne. Jeg siger dig, jeg har det underligt. Mine bryster er ømme, jeg har kvalme. Min lugtesans er blevet tosset, de mærkeligste lugte gør mig dårlig. Cupcakes! Hvem fanden bliver dårlig af lugten af cupcakes?

Ashley smilede. – Jeg tror ikke, du forestiller dig noget, kære. Lad os vente på resultatet, og så tager vi den derfra. Okay?

Pippa knurrede og lukkede sine øjne. De sidste tre uger havde været en slags tortur, hun aldrig ønskede at opleve igen. Hun skiftede mening hver dag. Den ene dag synes hun, det kunne være skønt at have en baby. Hun og Ashley kunne have små legekammerater. Dagen efter tænkte hun, at hun var blevet skør og var rædselsslagen over udsigterne.

Og hun følte sig en anelse dum. En uønsket graviditet i hendes alder? Hun var ikke en eller anden dum teenager, der legede med ubeskyttet sex. Hun havde altid været forsigtig. Altid.

Hun havde aldrig anset sig for at være gammeldags, men hun ville jo helst have barn i et kærligt og gensidigt parforhold.

– Okay. Nu må du kigge.

De stirrede begge på pinden derovre, som om den var en stor, ulækker edderkop.

Pippas mave snørede sig sammen til en lille, ond knude. – Du kigger. Jeg tror ikke, jeg kan.

Ashley tog Pippas hånd og klemte den hårdt. – Husk nu bare, at uanset hvad resultatet er, så er det okay. Vi klarer den.

Pippa nikkede og lukkede øjnene, mens hendes hjerte tordnede derudad. Hun ville ikke engang se Ashleys reaktion.

– Pippa, åbn øjnene, sagde Ashley blidt.

Pippa klappede øjnene op i et sæt. Ashley lagde pinden på bordet foran Pippa og fastholdt hendes blik.

– Hvad? Pippa kunne ikke vente længere. Ashleys udtryk afslørede intet. Intet! – Er jeg gravid?

– Ifølge testen … så er du gravid, sagde Ashley langsomt.

Pippa faldt sammen som en klud, svajede fremad og tog pinden for at se selv. Det hele var lidt sløret, og hun måtte blinke for at se klarere.

Og der var det! Et stort plus, der råbte til hende. Ja, du er gravid!

– Åh nej, hviskede hun.

Ashley så utrygt på hende. – Du har ikke tænkt dig noget underligt, såsom at besvime i mine arme, vel?

Pippa klarede at lukke munden, men hun var lammet fra hoved til tå. Det var, som om Ashley talte til hende fra hundrede kilometer væk, og Pippa havde en underlig ud af kroppen-oplevelse. Hele rummet virkede, som om det udvidede sig, og lydene blev en stor masse af fjern larm.

Gravid. Med Cam. Mr. ”Jeg binder mig ikke til nogen”. Mr. ”Jeg ringer slet ikke til dig”.

I kategorien brølere var denne i topklasse.

Hun lukkede øjnene igen og stønnede. – Hvad skal jeg gøre, Ash? Cam går amok. Han gav mig den der lange tale om, at han ikke bandt sig, at det var bare sex og bla, bla, bla. En baby er da bestemt at blive bundet.

– Giv dig selv et par dage. Væn dig til tanken. Og så taler du med Cam.

– Jeg er nødt til at tale med ham nu.

Ashley rynkede panden. – Pip, du er oprørt nu, du tænker ikke rationelt. Det sidste, du har lyst til, er at få Cam som modstander. Han er ret … intens, okay. Han vil pløje tværs hen over dig.

– Ingen får lov at pløje mig ned. Jeg må tale med ham nu. Ud over mig selv, så påvirker det her ham mest. Han fortjener at vide det, så han kan planlægge, hvad han vil gøre. Jeg har ikke tænkt mig at lade en uges tid gå og så pludselig beslutte ikke at fortælle ham det. Resultat er det samme, uanset om jeg siger det nu eller senere, så hvorfor vente? Derudover har han holdt min telefon rødglødende i ugevis nu. Det giver ikke mening at holde ham hen længere.

Ashley sukkede. – Jeg vil bare helst ikke lade dig træffe nogle impulsive beslutninger. Han kan være ret overbevisende. Ja, det er lidt for pænt sagt, han kan være nådesløs. Brutal.

– Jeg kan godt holde stand mod ham, jeg er ikke bange. Det her er lige så meget hans problem, som det er mit. Så slipper jeg også for at gå og være fortvivlet over min fremtid alene. Han skal da også lide.

Ashley lo. – Godt, du har overbevist mig om, at han ikke river dig i småstykker og spiser dig.

– Det kan du bande på, han ikke gør, mumlede Pippa. – Hvis han prøver, behøver han ikke længere bekymre sig om at komme til at gøre kvinder gravid længere.

Ashley lo højere denne gang og gav Pippa et knus. – Det skal nok blive godt, Pip. Vi kommer til at gå og være gravide sammen et stykke tid. Devon og jeg skal nok gøre alt, vi kan for at hjælpe dig, og du har også Tabitha, Carly og Sylvia. Ja, og min mor! Hun synes jo, du er hendes datter nummer to, så når hun finder ud af, du er gravid, så duk dig. Hun kommer til at overstrømme dig med omsorg.

Pippa grinede. – Jeg elsker din mor.

– Og hun elsker dig.

Pippa sukkede. – Det er ikke for at være uhøflig, Ash, men jeg er nødt til at gøre det nu, før jeg går bananas.

– Hent din frakke, vi kører sammen over til Cams kontor, og så kører min chauffør dig hjem.

– Tak, Ash. For at holde mig i hånden, så jeg ikke skulle lave testen alene.

Ashley gav hende et kram til. – Jeg synes, jeg husker den gang, du holdt min hånd meget længere.

*

Cam sad og stirrede ud ad sit kontorvindue. Det regnede, men temperaturen faldt, så det ville sne senere. Hans humør var lige så muggent som vejret.

Han havde mest ignoreret sit arbejde, men havde været på kontoret som normalt. Han deltog i forretningsmøderne med Devon og deres to andre partnere, Rafael de Luca og Ryan Beardsley. Byggeriet af deres nyeste hotel, flagskibet for det nyligt fusionerede Tricorp & Copeland Hotels, skred hastigt frem. Tingene gik godt, så han burde være ellevild.

Men de sidste uger havde været det værste helvede. Tanken om at Pippa måske var gravid, og at hun måske ikke passede godt nok på sig selv, at noget skulle ske.

Bekymring, skyld og angst fyldte alle hans vågne timer og de fleste af hans drømme. Og han havde kun sig selv at skyde skylden på, han skulle aldrig være faldet for fristelsen. Han skulle have været mere påpasselig med kondomet. Han skulle bare have ladet Pippa være.

Så ville han ikke sidde her og være proppet med problemer over at skulle miste noget uendeligt værdifuldt for anden gang i sit liv.

Det, at han ikke havde hørt fra hende, burde være et godt tegn, for hvis hun var gravid, ville hun have ringet. Det havde hun lovet, og det stolede han på.

Men jo længere tid der gik, uden han hørte fra hende, jo mere desperat blev han. Siden deres nat sammen var det blevet en vane for ham at tage den lille fotoramme frem fra den låste skrivebordsskuffe.

Det indeholdt to fotos, et af Elise og et af Colton. Han stod og stirrede på dem nu, hans finger fulgte Elises smilende ansigt. Colton var kun en dag gammel på billedet. Lille, rynket og rød, men Cam havde aldrig set et smukkere syn i hele sit liv.

Synet af de to, han havde elsket og mistet, fik ham stadig til at tabe vejret.

Han kunne ikke gøre det igen. Han kunne ikke bære det. Han turde ikke igen risikere en så stor sorg. Så han havde aldrig ønsket noget så stærkt, som at Pippa ikke var gravid. Og med hver dag, der gik, uden han hørte fra hende, slappede han mere og mere af. Hun kunne ikke være gravid. Han måtte tro, det var sådan.

Hans sekretær kaldte ham over samtaleanlægget. – Mr. Hollingsworth, der er en ung kvinde, der gerne vil se dig. Hun har ikke en aftale.

– Fik du hendes navn?

– Pippa Laingley. Hun virker sikker på, at du vil se hende. Sekretærens stemme havde et skær af irritation, som tydede på, at hun havde prøvet at slippe af med den uventede gæst.

Cam røg op af stolen. – Hun har ret. Send hende ind med det samme.

Hans mave snørede sig sammen, mens han så på døren. Den gik op, og Pippa kom ind og standsede på dørtærsklen og så rundt i kontoret.

Han betragtede hende nøje for at se, om hun virkede forandret. Han knyttede næverne, men holdt dem bag ryggen, for at hun ikke skulle se, hvor nervøs han var. Hans instinkt råbte til ham, at han skulle gå hende i møde og tage hende i sine arme og holde hende tæt. Love hende, at alt ville blive godt. Man han havde lært for længe siden, at sådan et løfte ikke kunne holdes.

Han blev nødt til at holde hovedet koldt.

– Pippa. Sid ned. Vil du have noget at drikke?

Mens hun nærmede sig, kunne han se hendes bleghed, skyggerne under øjnene, hun så endda ud til at have tabt sig. I et glimt af skyld indså han, at de sidste uger havde været langt mere stressende for hende end for ham.

– Jeg håber ikke, jeg forstyrrer midt i noget vigtigt, sagde hun stille. – Jeg var nødt til at se dig med det samme.

Knuden i maven snørede sig sammen, og han måtte tage sig sammen, for at hans stemme ikke skulle knække over.

– Overhovedet ikke. Jeg er til din rådighed. Han krympede sig over den kunstige tone i sin stemme, ingen kunne være så dum.

Fornægtelse får ikke alle problemer til at forsvinde.

Frygten byggede op inden i ham for hvert sekund, indtil han havde lyst til at råbe, hun bare skulle få det sagt.

– Jeg er gravid, sagde hun ligeud.

Noget inden i ham visnede og døde. Forfærdelse tyngede ham, sorg vældede op i ham, og han stod bare der, ubevægelig, fordi hvis han bare så meget som sitrede, ville han bryde sammen lige her foran hende.

Endelig fik han hold på sig selv nok til at åbne munden. – Er du sikker?

Men han vidste, at hun var sikker, han kunne se det i hendes øjne. Bare jeg dog kunne æde det dumme spørgsmål i mig igen!

Hun nikkede alvorligt. – Så sikker jeg kan være uden en lægeundersøgelse. Jeg tog en hjemmetest, de skulle være ret sikre.

Han rømmede sig. – Det er sikkert rigtigt. Vi vidste jo, det var en klar mulighed.

Hun stod der med hænderne dybt i lommerne på frakken, ilde til mode.

– Er du okay? Han hadede distancen i sin stemme, men det måtte være sådan. Han ønskede ikke, at der skulle opstå intimitet mellem dem. Han hadede, at hun allerede hårdnakket havde afvist hans tilbud … eller rettere hans krav … om at hun skulle flytte ind hos ham. Ikke at han kunne klandre hende, han var sikker på, han gav hende indtryk af at være en skør kugle.

Først skubbe hende væk, så hive hende tilbage.

Men lige så fast han var på ikke at få hende for nær, lige så fast besluttet var han på, at hun skulle sørges godt for. At hun fik alt, hun havde brug for, de bedste læger, alt! Han kunne ikke tillade, at noget skulle ske hendes … deres … barn. Aldrig mere.

Måske var det selve det kolde i arrangementet, der havde skubbet hende væk. Måske vil hun mere?

Han krympede sig ved tanken om ægteskab. Men måske var det den bedste løsning, den mest praktiske? Hun ville få store fordele, og han kunne få, hvad han ønskede mest, fred i sindet.

– Jeg er bare træt. Og bekymret, indrømmede hun. – Men det bliver bedre nu, hvor jeg har vished, så kan jeg tage nogle beslutninger.

Adrenalinen skød ud i hans blod. – Beslutninger? Hvad slags?

Hun trak på skuldrene. Han ville ønske, hun havde taget frakken af, selvom han ikke var sikker på, at han ønskede, hun blev. Men han ville heller ikke have hende til at gå. Sikke noget rod.

Han besluttede at tage føringen. – Vi har meget arbejde foran os. Jeg får en advokat til at lave noget papirarbejde. Og vi skal tænke på din bopælssituation.

Hun holdt en hånd afværgende op foran sig og lod den anden hånd massere tindingerne. – Jeg nægter enhver form for snak om min fremtid, om din fremtid eller barnets i et eller andet fordømt kontor. Jeg kæmper stadig med at forstå dette. Jeg ville bare fortælle dig det, så du også fik tid til at komme overens med det. Efter vi begge har haft lidt tid, kan vi tale om det. Jeg måtte bare fortælle dig det. Jeg kunne ikke vente.

– Jeg tror ikke …

Hun løftede blikket og så ham i øjnene med et skarpt glimt af vrede. – Jeg er ligeglad med, hvad du tror. Jeg går nu. Hvis du vil diskutere senere, kan du komme hjem til mig. Jeg er hjemme klokken seks.

Hvis hun bare havde været bidsk og ubehøvlet, ville han nok have haft lyst til at vride halsen om på hende, men nu så han i stedet en kvinde, der tappert prøvede at bevare kontrollen over sit liv. Hun var rystet, mindst lige så meget som ham selv, og hun så ud til at kunne bryde sammen hvert øjeblik, det skulle være.

Han kunne ikke presse hende, det ville være for samvittighedsløst. Så han nikkede langsomt, selvom han hadede at lade hende gå, uden der var kommet en aftale på bordet.

– Det er i orden, sagde han stille. – Jeg er der klokken seks.

7

Det burde ikke have overrasket Pippa, at Cam ventede på trappen foran hendes lejlighed, da hun kom hjem. Hun så på uret. Han var for tidligt på den.

Han havde lang frakke på, men hverken hat eller halstørklæde, og hans hår var fugtigt af småregnen. Han så alvorlig ud.

Hun slog hurtigt blikket ned og fandt sine nøgler. Han trådte til side, så hun kunne komme til at låse døren op.

– Er du gået hele vejen?

Hun åbnede døren og skyndte sig ind i varmen. Cam fulgte efter og hjalp hende af med frakken, før han tog sin egen af og hængte dem fra sig. De gik ind i stuen.

– Du har ikke svaret på mit spørgsmål. Har du gået hele vejen i den kulde?

– Kun de sidste 10 blokke.

Han så ikke videre beroliget ud, men satte sig ned. Han så enorm ud i hendes lille stue. Hans tilstedeværelse fyldte det hele, og hun kunne næsten ikke trække vejret.

Han virkede nervøs. Skyldfølelsen ramte hende igen. Hun havde virkelig været tarvelig ved at overbringe ham nyheden på den måde. Og så på hans kontor.

Han kørte en hånd gennem håret og skævede til hende. – Jeg ved godt, jeg er tidligt på den, men jeg vil rigtig gerne have det her afklaret.

– Afklaret? gentog hun og satte sig på kanten af sofaen. Hun burde tilbyde ham noget at drikke eller … et eller andet, men det var bare ikke rette tidspunkt til sociale formaliteter. – Det her er da ikke noget, der bare kan afklares.

Han satte sig utålmodigt frem i stolen. – Jeg vil bare gerne vide, hvad dine planer er.

Hun lo skingert og lukkede øjnene. – Helt ærligt, Cam, jeg har først lige fået beskeden her til morgen.

– Har du tænkt dig at beholde barnet?

– Ja! Jeg har tænkt meget over det, og selvom det på alle måder er en umulig situation og de værst tænkelige omstændigheder, så vil jeg have barnet.

Var det lettelse, hun så i hans blik? Det var svært at afgøre. Hun rejste sig, for hun var alt for rastløs til at sidde. – Jeg har ikke nogen planer, Cam. Kan man overhovedet planlægge noget sådant? Men jeg får brug for din hjælp. Jeg har ikke nogen sygeforsikring.

– Du får den bedst tænkelige hjælp, skyndte han sig at sige.

Hendes skuldre slappede af. – Tak. Jeg har knoklet for at få mit firma op at stå, og en sygeforsikring er en af de ting, jeg ikke har fået på plads endnu.

– Det behøver du ikke længere spekulere på. Jeg sørger for, at du og barnet bliver sørget godt for.

– Jeg forventer altså ikke, at du forsørger mig, skyndte hun sig at sige. – Hvis du kan hjælpe med at betale omkostningerne til lægehjælp, er det alt sammen rigeligt. Jeg har en mindre opsparing. Det kan jeg klare mig for, til mit firma er kommet op at køre.

Hun gik rastløst frem og tilbage, mens hun forsøgte at få styr på sine tanker. Det sidste, hun ønskede, var, at han troede, hun havde tænkt sig at presse citronen, fordi han havde gjort hende gravid.

– Vi kan sikkert finde en løsning, vi begge kan leve med. Hun stoppede brat op og så på ham. – Vil du gerne inddrages? Altså i graviditeten, mener jeg. Det er ikke alle mænd, der har lyst til det. Altså, Devon vil gerne tage del i Ashleys graviditet, men nogle har ikke lyst til at skulle med til lægen og den slags. Og det er altså helt i orden, hvis du har det sådan. Hun plaprede løs, og det mærkelige var, at jo mere hun snakkede, jo vredere så han ud til at blive. Til sidst lignede han en tordensky.

– Hold lige et øjeblik. Du kan fandeme roligt regne med, at jeg regner med at blive inddraget. Jeg har ret til at være en del af det her. Det er også mit barn.

Hun blinkede. – Okay … jeg sagde heller ikke, at du ikke måtte. Jeg tænkte bare, du måske ikke havde lyst.

– Men der tog du altså fejl, knurrede han.

– Cam, hør her, jeg ved heller ikke lige, hvilket ben jeg skal stå på. Jeg prøver at gøre det rigtige og være civiliseret omkring det her, men du bliver altså nødt til at hjælpe mig. Du sidder der og stirrer vredt på mig, og jeg ved snart ikke, hvad jeg skal stille op.

Cam bandede lavmælt og rejste sig. – Er du ikke sød at sætte dig ned?

Hun tøvede, så satte hun sig. Han tog hendes hænder i sine og gav hende et lille klem.

– Hør her, hvad jeg synes, vi skal gøre. Først får vi dig til lægen, så vi kan få tjekket, at alt er, som det skal være.

Hun nikkede. Så langt, så godt. Hvor skønt, at én af dem var i stand til at tænke rationelt.

– Derefter synes jeg, at vi skal gifte os.

Hov! Hvad skete der lige med den rationelle tankegang?

Hun skulle lige til at spørge, om han var blevet skingrende vanvittig, men han lagde en finger mod hendes læber.

– Lad mig lige tale færdigt. Vi kan gifte os, men stadig bo adskilt. Mit hus er stort nok til, at vi kan have hver vores afdeling, uden at vi går i vejen for hinanden. Du får din egen afdeling. Du bliver sørget for. Og jeg kan sikre mig, at du og barnet er i sikkerhed.

Hun stirrede lamslået på ham. – Er du blevet sindssyg?

Han kneb øjnene sammen.

Hun flåede hænderne til sig og fløj op at stå igen. Hun følte sig fanget, kunne knap trække vejret.

– Vær nu ikke urimelig, Pippa.

Hun snurrede rundt. – Urimelig? Cam, det er kun tre uger siden, du gjorde det helt klart, at du ikke havde tænkt dig at ringe, at det kun var sex, og at du ikke havde tænkt dig at binde dig. At gifte sig er da en allerhelvedes seriøs måde at blive bundet på!

– Jeg sagde ikke noget om, at vi skulle have et forhold, bed han.

Det blev åbenbart kun værre.

– Hvad er det så helt nøjagtigt, at du foreslår?

– Et gensidigt fordelagtigt partnerskab. Du og vores barn bliver sørget for, og jeg får ro i sjælen.

Hun rynkede panden. – Ro i sjælen for hvad, Cam? Der må være et eller andet, jeg er gået glip af her. Du bliver ved med at snakke om, at vi skal være i sikkerhed og sørges for. Og det er virkelig pænt af dig, det mener jeg. Jeg sætter pris på, du ikke bare vender os ryggen. Men hvad er det egentlig, du er bange for?

Der blev helt stille. Pippa kunne høre deres begges vejrtrækning. Og med ét blev han fuldstændig udtryksløs, som var der blevet slukket for en kontakt.

– Er det ikke nok, at jeg viser min velvilje? At jeg ønsker at give dig og vores barn den beskyttelse, der følger med mit navn?

Hun rystede på hovedet. – Nej, det er ikke nok.

– Det var da for fanden godt nok for tre uger siden. Du var heller ikke interesseret i andet end en enkelt nats sex, så lad lige være med at gøre mig til skiderikken her.

– Det her handler overhovedet ikke om dig! hylede hun og tog sig til hovedet, mens hun kneb øjnene hårdt i.

Da hun åbnede dem igen, stirrede Cam bekymret på hende. – Pippa … begyndte han.

– Nej, nu lytter du til mig. Du gjorde dit standpunkt helt klart, inden vi gik i seng med hinanden. Du var ærlig. Jeg var ærlig. Men nu er alt helt forandret. Det, jeg ville have dengang, er ikke det, jeg vil have nu. Og nej, jeg beder dig ikke om noget som helst, det bliver du nødt til at forstå. Men mine prioriteter er nogle andre nu. Nu er jeg gravid. Men det betyder ikke, jeg har tænkt mig at lænke mig selv og mit barn ind i et koldt, kærlighedsløst ægteskab, bare fordi det er bekvemt. Når jeg gifter mig, bliver det af kærlighed og med en mand, der elsker mig og er villig til at være fuldtidsfar for mit barn. Det er det, jeg har brug for. Især nu.

– Det kan jeg ikke give dig, sagde han ligeud.

– Men jeg vil aldrig kunne gifte mig af anden grund end kærlighed, indvendte hun stille.