EMMA SEPPÄLÄ

Vejen til et lykkeligere liv

Oversat af

Merete Rostrup Fleischer

Ros til Vejen til et lykkeligere liv

”Emma Seppälä viser, hvordan vi kan skabe en meningsfuld og succesrig karriere og leve lykkelige, tilfredse liv ved først og fremmest at passe godt på os selv. Verden har længe haft brug for Emma Seppäläs indsigt.”

– Chade-Meng Tan, Googles ”Jolly Good Fellow” og forfatter til Search Inside Yourself fra New York Times’ bestsellerliste

”Vejen til et lykkeligere liv giver os et fremragende overblik over det, som, den seneste forskning viser, er den vigtigste måde at skabe såvel sundhed som lykke i vores liv. Emma Seppälä er førende inden for den banebrydende nye indsigt og teknik, som kan hjælpe os til at redefinere succes, idet hun belyser, hvordan self-compassion og medfølelse i det hele taget er fundamentet for et meningsfuldt og sammenhængende liv. Sikke en gave at læse hendes vise ord og komme i dybden med at skabe bedre trivsel!”

– Daniel J. Siegel, læge, forfatter til Mindsight, Brainstorm og The Mindful Therapist, direktør for Mindsight Institute og mentor på UCLA School of Medicine

”Seppälä formidler ny videnskab i en praktisk bog med højt tempo og dybe indsigter. Det er bemærkelsesværdigt, at lykke føles godt, fordi det er godt for vores helbred, relationer og arbejde. Med udgangspunkt i neurovidenskab, psykologi og egen banebrydende forskning på Stanford giver hun os seks effektive måder at forvandle et større velvære til større fremgang.”

– Rick Hanson, psykolog, forfatter til Hardwiring Happiness

”Denne bog er et friskt pust, der punkterer myten om, at vejen til at blive lykkeligere er at gøre alting hurtigere, bedre og mere effektivt. Seppälä viser os, at hvis vi slipper vores ubønhørlige stræben efter at præstere, så opdager vi, at ligevægten, glæden og self-compassion allerede er med os i nuet.”

– Kristin Neff, professor i Human Development and Culture, forfatter til Self-Compassion

”Emma Seppälä kvæler kulturelle definitioner af succes med en researchbaseret indsigt i, hvordan vi løser op for kreativiteten og får et mere meningsfuldt liv. Seppälä er en ny, strålende stjerne, og jeg forudser, at hendes arbejde kommer til at påvirke rigtig mange mennesker i de kommende år.”

– Peter Sims, forfatter til Little Bets og medgrundlægger og administrerende direktør i The Silicon Guild

”For mange mennesker er lykke noget ganske flygtigt. Seppäläs bog bruger de nyeste forskningsresultater til at vise os vejen til ægte lykke. Det er ikke, hvad mange af os tror. Forvent at få dit liv ændret til det bedre.”

– James R. Doty, læge, grundlægger af og chef for Center for Compassion and Altruism Research and Education, professor i neurokirurgi ved University of Stanford og forfatter til Into the Magic Shop

FORORD TIL DEN DANSKE UDGAVE

Selvom al research til denne bog og den forskning, den bygger på, stammer fra USA, ser vi samme mønster i Norden og på nordiske arbejdspladser. Den svenske centralorganisation for tjenestemænd, TCO, lavede i 2012 et stressbarometer, der viste, at 50 % udtalte at de oplever psykisk stress på jobbet, 60 % at de føler sig trætte efter arbejdet eller ikke har tid til at omgås familie og venner. 29 % fortalte, at de mindst en gang om ugen har svært ved at sove, fordi de spekulerer over jobbet.

På bare to år, fra 2012 til 2014 er antallet af stressrelaterede sygemeldinger steget med 73 % ifølge den offentlige sygeforsikring Försäkringskassan. I slutningen af 2014 havde Försäkringskassan 71.000 henvendelser om psykiske diagnoser, en stigning på 48 % siden 2012. Den absolut hyppigste årsag til sygemelding er akut stressreaktion, med 26.000 tilfælde 2014.

En rapport fra det svenske arbejdsmiljøtilsyn Arbetsmiljöverket i 2014 viste, at næsten hver fjerde svensker i arbejde havde problemer, der var relateret til deres arbejde. Andelen af kvinder, der oplevede problemer i forhold til stress og psykiske problemer steg fra 10 % til 15 % fra 2012-2014. Selv for mænd var der en tydelig stigning fra 6 % til 8 %. Folkeskolelærere og gymnasielærere var de erhvervsgrupper, hvor flest personer følte sig stressede eller psykisk påvirkede.

Emma Seppälä, maj 2016

Til mine kære

Pums & Dadda

Andrew & Michael

Indledning

”Succes er at kunne lide dig selv, det, du gør og den måde, du gør det på.”

– Maya Angelou

En sommer, mens jeg gik på college, var jeg i praktik på en stor international avis i Paris. Jeg havde meget travlt, for jeg var den eneste praktikant. Fra to om eftermiddagen til elleve om aftenen løb jeg mellem kælderen og anden etage og afleverede beskeder og papirer. Jeg havde berøring med alle lige fra chefredaktører til trykkerimedarbejdere. På anden etage sad cheferne med deres vindueskontorer, og et stort antal amerikanske skribenter og redaktører, der sad bøjet over deres computere i små aflukker. I kælderen arbejdede de, der trykte avisen.

Der var en slående forskel på stemningen på anden etage og i kælderen. Oppe på chefgangen var atmosfæren anspændt. Udover lyden af printere og klaprende tastaturer var der ganske stille. Redaktørerne – der mestendels var overvægtige og havde mørke rande under øjnene – sad med blikket klistret til skærmen og spiste pizza ved skrivebordet. I kælderen derimod, var der feststemning. På et stort bord var der dækket op med franske vine, ost og brød. Trykkeriarbejderne lo og lavede sjov med mig og hinanden. Atmosfæren var livfuld. På øverste etage blev jeg kun talt til, hvis nogen havde brug for noget fra mig; i kælderen blev jeg højlydt modtaget, så snart jeg kom ind i trykkeriet. Der gik ikke lang tid, før jeg gik og håbede på, at jeg snart skulle ned i kælderen igen.

Det at arbejde på avisen og bevæge mig frem og tilbage mellem disse to grupper fik mig til at tænke: Her havde vi et helt team af folk – redaktører, skribenter og trykkerimedarbejdere – der arbejdede hele natten igennem for at få en avis gjort klar til daggry. Ja, det er rigtigt, at de to grupper udførte forskellige opgaver og kom fra forskellige kulturer, men de arbejdede begge under pres fra den samme forestående deadline. Hvis en af grupperne lavede en fejl, kom avisen ikke ud den næste morgen. Hver aften og nat udførte de to grupper deres opgaver. Men de greb dem meget forskelligt an. Den ene gruppe var stresset, udbrændt og usund, den anden var glad, energisk og trivedes.

Jeg vil tro, de fleste af os helst vil have det som de franske trykkerimedarbejdere: Vi vil gerne gøre et godt stykke arbejde, og vi vil gerne nyde at gøre det. Alle vil gerne være succesrige og lykkelige. Alligevel har det aldrig været vanskeligere at opnå de to mål.

Tempoet i vores liv har nået et overvældende niveau på grund af de store tekniske fremskridt. Uanset om du er direktør eller freelance-designer, så oplever du formentlig, at du løber fra den ene deadline til den anden, at du hele tiden tjekker din telefon og læser mails, sms’er, opdaterer din status på sociale medier, læser blogs og nyheder, alt sammen samtidigt med at du planlægger aftensmaden, navigerer gennem trafikken og gør klar til det telefonmøde, du skal have lige om lidt. Projekter skal gennemføres på kortere og kortere tid. Med al den information, der i dag er tilgængelig på nettet, forventes det, at man researcher grundigere og bredere. Kunder vil have bedre service hurtigere og ikke mindst billigere. Din chef og dine kolleger forventer øjeblikkelige svar på deres beskeder og spørgsmål.

For at kunne leve op til alt det, dit liv kræver af dig, sover du sikkert med telefonen lige ved siden af din seng, og ofte vil det første, du gør om morgenen, være at tjekke din e-mail. Og også det sidste, du gør, inden du går i seng. Du er også i kontakt med dine ’venner’ på sociale platforme som Twitter, Facebook og LinkedIn, du reagerer på notifikationer, ser de helt uundværlige videoer, folk har sendt dig, og opdaterer dine egne statusser med ord og billeder for at være i kontakt med omverden. Og alligevel, uanset hvor hårdt og længe du arbejder på at være på forkant, så fyldes din e–mail og andre indbakker ubønhørligt. Dine hverdage er et endeløst kapløb om at få udført opgaverne på dine to do-lister, og du kollapser udmattet i din seng om aftenen, langt senere end din krop ville have ønsket det.

Dine weekender er ikke specielt meget bedre. De er formentlig fyldt med huslige gøremål som tøjvask, indkøb og et par arbejdsopgaver, du ikke lige nåede i ugens løb. Ferierne, der er for få af og alt for langt i mellem, er proppet med stressende rejseaktivitet, familiebesøg og måske en enkelt dag eller to, hvor du kan sove ud, inden du er tilbage i hamsterhjulet. Og selv når du er på ferie, har du svært ved at slippe arbejdet. Du sidder ved poolen og følger med i e-mails på din telefon.

Vi har ganske enkelt accepteret konstant overbebyrdelse som en livsstil.

Vi vil gerne være gode medarbejdere, så vi knokler på. Vi vil gerne være gode forældre, så vi forsøger at tilbringe mest mulig tid sammen med vores børn. Vi vil gerne være gode partnere, så vi står i køkkenet og kokkererer, vi træner vores kroppe og vi planlægger kæresteaftener. Vi vil gerne være en god ven, så vi deltager i forskellige arrangementer. Og vi gør alt det her, selvom vi er udmattede.

Og når tempoet i vores tilværelse gør os stressede, drænede og overbebyrdede, så bebrejder vi os selv. For tilsyneladende kan alle andre godt følge med. Vi tror, vi kan opnå vores mål ved bare at hænge i og fortsætte – mose videre og ignorere ubehaget, vores begrænsninger og vores velbefindende.

Når vi så når vores mål ved at styrte af sted, anstrenge os og følge med, er det ikke nødvendigvis sådan, at det får os til at føle os godt tilpas. Vi føler muligvis en form for lettelse, men den lettelse har en ganske høj pris: Udbrænding, manglende forbindelse til omverdenen, stress. Men var tanken med al det hårde arbejde ikke, at vi skulle blive lykkelige? Var det ikke planen, at succes ville gøre os lykkelige?

MYTER OM SUCCES

I løbet af det sidste årti har jeg været omgivet af højst succesfulde mennesker. Jeg har studeret side om side med dem på Yale, Columbia og Stanford. Jeg har arbejdet sammen med dem i Paris, New York, Shanghai og Silicon Valley. Mens jeg er blevet inspireret af alle disse mennesker, der har startet non profit-projekter, er blevet valgt ind i kongressen, har skrevet en bestseller, er blevet succesfulde skuespillere på Broadway, har startet innovative virksomheder, spiller vigtige roller i den humanitære indsats på verdensplan og er blevet milliardærer på Wall Street, så er jeg også blevet trist af at se, hvordan mange af disse udefra set ’succesfulde’ mennesker har drevet sig selv ud over kanten og er endt med kronisk stress og usund livsstil. Det er yderst talentfulde mennesker med et enormt potentiale, og alligevel er det desværre sådan, at de i jagten på deres mål har udbrændt deres vigtigste ressource: Sig selv. Ofte tager de deres ansatte med sig i faldet, fordi de skaber en stresskultur omkring sig.

Mens jeg på den ene side har observeret dette fænomen blandt mine venner og forhenværende klassekammerater, har jeg samtidigt studeret og forsket i lykke- og sundhedspsykologi på Stanford University. Jo dybere jeg gravede ned i litteraturen, jo mere paf blev jeg over at opdage, at den måde, vi lærer at efterstræbe succes på, og som vores kultur støtter og opmuntrer, ganske enkelt er forkert. Undersøgelse efter undersøgelse bekræfter, at det, mine venner og kolleger gjorde – det, jeg selv gjorde – i vores jagt på succes og lykke, rent faktisk giver bagslag.

Siden da har jeg været klar over, at vi går på kompromis med vores evne til virkelig at have succes og være lykkelige, fordi vi falder for forældede, men udbredte teorier om succes. Vi tror på disse teorier om succes, fordi de spiller en rutinemæssig rolle i succesfulde menneskers liv, som for eksempel mine kolleger. Fra vi er børn, lærer vi, at det at komme på forkant betyder at gøre alt (og lidt til), der byder sig på vores vej, og det med et knivskarpt fokus og en stålsat disciplin. Og på bekostning af vores lykke.

Her er de seks fejlagtige teorier, der er grundstenen i vores opfattelse af, hvordan vi får succes:

• | Bliv ved med at præstere. Hav hele tiden fokus på at få tingene gjort. For at præstere mere og være fremme i feltet, skal du hurtigt gå videre til næste opgave, når du har færdiggjort noget, og hele tiden holde dig for øje, hvad du skal bagefter.
• | Succes og stress hører sammen. Stress er uundgåeligt, hvis du vil have succes. Når man lever livet i overhalingsbanen, er det en uundgåelig konsekvens at køre i højeste gear. Belastningen er uundgåelig og endda nødvendig.
• | Hold ud for enhver pris. Arbejd, til du segner, brug al din mentale energi på opgaven foran dig og ignorer distraktioner og fristelser.
• | Fokuser på din egen niche. Fordyb dig helt i dit videnområde; du bliver kun ekspert og den, der ved, hvordan problemerne bedst løses, hvis du fokuserer snævert på dit eget felt.
• | Udnyt dine stærke sider. Arbejd med det, du har talent for. Gør det, du gør bedst, og lad dine svage sider ligge. Du er din egen bedste kritiker, når det kommer til at afdække, hvad der er dine svage og stærke sider.
• | Gå efter at blive nummer et. Ved udelukkende at mele din egen kage og pleje dig selv og dine egne interesser, kan du feje al konkurrence af banen.

Disse teorier om succes gennemsyrer vores kultur. De bliver indpodet i os lige fra de små klasser af (”Du skal ikke sidde der og dagdrømme!”, ”fokuser!”, ”arbejd hårdere!”). Men selvom disse teorier er stærkt populære og tilsyneladende giver rigtig god mening, så er de rent faktisk utroligt fejlbehæftede. Der er nogle mennesker, der har opnået succes på denne måde, men prisen, de har betalt for det, har været enormt høj. Faktisk viser forskningen, at disse teorier i realiteten skader dit potentiale for succes og lykke, fordi de har et væld af negative konsekvenser: De skader din evne til at komme godt og produktivt ud af det med andre, hæmmer din arbejdskreativitet, formindsker din energi, forhindrer dig i at præstere bedst muligt og gør dig mindre robust, når du møder udfordringer og nederlag. Forskning viser, at du har større risiko for at ende med at være udbrændt, isoleret og lide af et dårligt fysisk og mentalt helbred.

Den måde vi griber det at finde succes an på, godt støttet af den kulturelle opfordring til at gøre det hele, en teknologi der holder os koblet op 24/7 og disse myter om succes, er ganske enkelt uholdbar. Det knusende pres, som denne tilgang til succes lægger på os, rammer os alle, og den ene store myte, der overskygger alle de andre, er, at vi er nødt til at ofre vores lykke på den korte bane for at opnå succes og tilfredsstillelse på langt sigt. Men det er bare sådan, at den tilgang ikke alene forhindrer os i at være så produktive, som vi kunne være, den gør os også rent faktisk dybt ulykkelige. Har du inden for det seneste år følt dig:

• | overanstrengt uden udsigt til en løsning eller til at kunne se en ende på det?
• | fanget i et uendeligt rotteræs med alenlange to do-lister?
• | ude af stand til at finde tid til det, du allerhelst vil?
• | ude af stand til at finde tid til at være sammen med dine kære?
• | skyldig over at gøre ting, der gør dig glad, frem for at være produktiv?
• | ude af stand til at finde mening eller tilfredsstillelse i din hverdag?

Så er du ikke alene. Stressniveauet i USA stiger med alarmerende hast. Ifølge en undersøgelse [1] fra Regus Group mener 58 % af alle amerikanere, at deres stressniveau er stigende. Den mest behandlede psykiske lidelse i USA er angst, og det koster nationen mere end 42 milliarder dollars om året. [2] Anvendelsen af antidepressive midler blandt amerikanere i alle aldre er steget med 400 % det seneste årti. [3]

Ifølge en Gallupundersøgelse fra 2014 [4] ses en lignende krise på arbejdspladser over hele USA: 50 % af medarbejderne er uengagerede (de gør det, de skal, men de er uinspirerede), mens 20 % er direkte inaktive (det vil sige meget utilfredse på arbejdspladsen), og det belaster USA’s økonomi med mere end 450 milliarder dollars om året.

Årtiers forskning har vist, at lykke ikke er et resultat af succes, men succesens grundsubstans. Med andre ord, hvis du gerne vil have succes, så skal du til at være lidt mere som de franske trykkerimedarbejdere i kælderen.

HVAD HAR LYKKE MED SAGEN AT GØRE?

For nogle år siden holdt jeg en tale om lykkepsykologi for en gruppe revisorer, der arbejdede for et firma i New York, der er med på listen over de 100 største virksomheder i USA (den såkaldte Fortune 100-liste). Omkring 40 personer havde mast sig sammen i mødelokalet. Da jeg begyndte på min tale, fornemmede jeg, at hvor nogle blandt publikum var oprigtigt interesserede i emnet, så var der andre, der sad nede bagved og fniste. De var tydeligvis blevet pålagt at deltage, men de havde ingen forventninger om, at dette ’bløde’ emne ville være noget, de kunne bruge til noget som helst.

Det kunne jeg ikke bebrejde dem. Det er trods alt ganske sjældent, at vi hører, at lykke er nøglen til succes. Faktisk så er det det stik modsatte, vi lærer.

Den kollega, der havde inviteret mig til at holde tale i revisionsfirmaet, havde advaret mig på forhånd om, at lykkeforskning nok ikke lige var noget, der ville gå rent ind hos hans meget datafokuserede kollegaer. Han anbefalede mig at begynde med fakta og diagrammer over, hvad negative følelser koster, og hvad fordelene er ved lykken. Når nu det var revisorer, jeg stod over for, skulle jeg bare lade tallene tale for sig selv. Og ganske rigtigt, da jeg var færdig med at gennemgå de kolde facts, var der ikke længere nogen, der fniste. Da talen var færdig, forsikrede selv kynikerne bagerst i lokalet mig om, at de var blevet overbevist af det, de kaldte ’en lavine af overbevisende data’.

Selvom det ikke er så tit, at vi hører om sammenhængen mellem lykke og succes, så ved vi intuitivt, hvor stor en indflydelse vores følelser har på os. Der er vist ingen tvivl om, at en ubehagelig kommentar fra en kollega eller et morgenskænderi med kæresten kan forstyrre vores produktivitet og fokus resten af dagen. Vores følelser og ligevægt har en kæmpe indflydelse på alt, vi foretager os. Tænk bare på, hvor forskelligt du samarbejder og producerer, når du er stresset, trist eller vred i sammenligning med, når du er glad, afslappet og taknemmelig.

Lykke, defineret som en tilstand af forstærkede positive følelser, har en gennemgribende positiv effekt i såvel vores arbejds- som privatliv. Den forøger vores følelsesmæssige og sociale intelligens, giver vores produktivitet et boost og forstærker vores indflydelse på kolleger og ligestillede. Det er ganske enkelt de ingredienser, der gør det muligt for os at blive en succes uden at være nødt til at ofre vores helbred og psykologiske velbefindende.

Barbara Fredrickson fra University of North Carolina og flere andre forskere, der studerer positive følelsers virkning, har fundet ud af, at lykke får vores bedste potentiale frem i os på fire konkrete måder. [5]

Intellektuelt. Positive følelser hjælper dig til at lære hurtigere, tænke mere kreativt og løse udfordrende situationer. For eksempel har Mark Beeman fra Northwestern University påvist, at det er lettere for folk at løse et problem, når de forinden har set et kort komedieklip. Når man morer sig, løsnes spændinger, og nydelsescentrene i hjernen aktiveres, og det hjælper med at sætte gang i neuronforbindelser, der faciliterer en større mental fleksibilitet og kreativitet. [6] Det er ingen overraskelse, at adskillige studier viser, at lykke gør mennesker 12 % mere produktive. [7]

Psykologisk. Hvis du er, som folk er flest, påvirkes du af din sindsstemning. Det er dit humør og ikke udefrakommende faktorer, der afgør, hvordan din dag bliver. Du kan sidde på den smukkeste sandstrand og alligevel være elendigt til mode, fordi du er vred på et familiemedlem. Eller du kan sidde fast i myldretidstrafikken og have det helt skønt, fordi du lige har fået at vide, at du og din partner venter barn, positive følelser hjælper dig med at bevare din emotionelle balance uanset omstændighederne. Hvordan det? Den forskning, som Barbara Fredrickson [8] og andre har lavet, viser, at positive følelser gør dig langt bedre i stand til hurtigt at ryste stress af dig. Ved hurtigt at hjælpe dig med at komme dig over negative følelser, forkorter de effektivt den tid, du føler dig stresset, vred eller deprimeret og gør dig generelt mere optimistisk. [9]

Lad os sige, dit job kræver, at du interagerer med en kunde, kollega eller leder, der er kritisk og brysk. Efterhånden føler du, at det bliver sværere og sværere at blive ved med at gøre dit bedste, dag efter dag. Men, hvis du er i stand til at holde et højt niveau af positive følelser, så vil du komme dig hurtigere og hurtigere oven på hver ubehagelige episode. Din optimisme vil give dig en fysisk og psykisk buffer mod den stress, som denne person forårsager. Du vil meget lettere kunne opretholde din produktivitet og ro i sindet.

Socialt. Der er ingen tvivl om, at relationer på arbejdspladsen, og det gælder både med dine ledere, kolleger, medarbejdere og kunder, er altafgørende for succes. Positive følelser styrker relationer. Hvis man for eksempel griner sammen, den positive følelses udtryksmåde, bliver folk mere åbne og villige til at samarbejde. [10]

Flere undersøgelser viser, at glade medarbejdere giver en langt mere behagelig arbejdsplads. Helt konkret kan man sige, at glade, venlige og støttende kollegaer har tendens til at:

• | skabe arbejdsrelationer af højere kvalitet [11]
• | øge sine kollegers produktivitetsniveau [12]
• | give sine kolleger en følelse af større social tilknytning [13]
• | være mere loyale over for arbejdspladsen [14]
• | engagere sig mere i arbejdet [15]
• | tilbyde førsteklasses kundeservice, selvom de ikke selv får noget ud af det [16]

Forskningen viser, at i modsætning til de positive følelser, så gør negative følelser som bekymring og depression os mere selvcentrerede. [17] Positive følelser derimod øger vores tilbøjelighed til at knytte os til andre på produktive måder. Fredrickson viser, [18] at lykke øger vores følelse af at høre til og lader os se ting fra andres perspektiv, og derfor har vi større mulighed for at gøre en positiv forskel i deres liv. Den øger dramatisk vores evne til at bygge relationer og venskaber. Til gengæld føler vi os mere forbundne, har mere selvtillid og bliver mere støttet af vores voksende netværk. Vores lykke påvirker også vores kollegaers produktivitet. På samme måde som besværlige kollegaer kan ændre stemningen til det dårligere, kan positive og opmuntrende kollegaer skabe en opløftende atmosfære. Hvis du er lykkelig, bliver dem omkring dig lykkelige. Forskning [19] af sociologerne James Fowler fra University of California, San Diego, og Nicholas Christakis fra Harvard tyder på, at lykke spredes i tre led fra dig selv, til dem, der er tæt på dig, dine kollegaer og bekendte og til fremmede, du aldrig kommer til at møde. Det er sådan, man skaber en lykkekultur på sin arbejdsplads, derhjemme eller i samfundet.

Fysisk. Fredrickson har fundet ud af, at positive følelser forbedrer det fysiske velbefindende i form af større styrke og bedre hjerte-karhelbred såvel som forbedret koordination, søvn og immunforsvar. Desuden er positive følelser sat i forbindelse med reduceret inflammation. [20] Med andre ord, ved at være lykkeligere bliver du også sundere, selv hvis du arbejder i et meget stresset miljø. Faktisk gør positive følelser dig hurtigere rask, hvis du har haft hjerte-karproblemer efter stress. [21] Forstudier viser også, at en god latter normaliserer niveauet af stresshormonet kortisol, styrker immunforsvaret og reducerer inflammation. [22]

Men det er ikke nok at vide, at lykke fører til succes. Det er grunden til, at jeg har skrevet denne bog: For at vise, hvordan din lykke kan maksimere din resiliens (vores evne til hurtigt at komme os oven på stressede situationer og tilbageslag), kreativitet, produktivitet, karisma og mange andre succeskriterier. Du kommer til at lære visse færdigheder, så som at være produktiv uden kronisk stress, hvordan du præsterer mere uden at brænde ud, med andre ord, hvordan du maksimerer dit professionelle potentiale og personlige tilfredsstillelse.

SEKS VEJE TIL LYKKE OG SUCCES

I de næste kapitler vil jeg præsentere empirisk valideret data, der demonstrerer, at vejen til langsigtet succes og velvære ofte er det modsatte af, hvad vi har lært. Vi vil undersøge, hvordan kontraproduktive succesteorier, der har domineret vores kultur, giver bagslag og underminerer vores store anstrengelser. Ved at trække på de seneste opdagelser inden for psykologi, organisationspsykologi og neurovidenskab, forskning som behandler resiliens, kreativitet, mindfulness, medfølelse og mere, vil jeg vise, hvordan de følgende seks strategier til at blive lykkelig og tilfreds rent faktisk er nøglen til at trives professionelt.

1. Lev (eller arbejd) i nuet. I stedet for altid at tænke på, hvad det næste punkt er på din to do-liste, så koncentrer dig om den opgave eller samtale, du er midt i. Det gør dig ikke kun mere produktiv, du bliver også mere karismatisk.

2. Udnyt din resiliens. I stedet for at køre konstant i højeste gear, så træn dit nervesystem til at du kan komme dig oven på ubehag og nederlag. Dermed reducerer du stress og bliver langt bedre til at reducere modgang og udfordringer.

3. Hold hus med din energi. I stedet for at gå ind i udmattende tanker og følelser, så lær at administrere din modstandskraft ved at forblive rolig og fokuseret. Det gør dig i stand til at spare dyrebar mental energi til de opgaver, der har mest brug for den.

4. Lav ingenting. Frem for at bruge al din tid på at fokusere intenst på dit felt, så skab tid til driveri, sjov og ballade og irrelevante interesser. Det gør dig mere kreativ og innovativ, og det vil sandsynligvis være ad den vej, du får banebrydende idéer.

5. Vær god mod dig selv. I stedet for kun at spille på dine styrker og være selvkritisk, så udvis medfølelse over for dig selv og forstå, at din hjerne er bygget til at lære nye ting. Det vil forbedre din evne til at klare udfordringer med bravur og lære af dine fejltagelser.

6. Vis medfølelse over for andre. I stedet for kun at fokusere på dig selv, så udvis medfølelse og interesse over for dem omkring dig og bevar et støttende fællesskab med dine kollegaer, chefer og ansatte. Din loyalitet og ansvarsfølelse over for dine kollegaer og ansatte vil øges dramatisk og det vil forbedre produktiviteten, præstationerne og indflydelsen.

Disse seks strategier vil forbedre dit fysiske og psykiske velbefindende mærkbart. De vil hjælpe dig til at blive lykkeligere og leve et meningsfuldt liv og, som jeg vil påvise bogen igennem, forøge din succes. Det er på ingen måde komplicerede strategier, det kræver hverken omstændelig træning eller store livsstilsændringer at indføre dem i din hverdag. Faktisk så udnytter disse strategier de ressourcer, du har i forvejen.

Du har allerede evnen til at få brillante idéer og bevare roen, når kravene til dig bliver lige vel overvældende, til at blive i nuet, når tankerne vil strejfe, til at være omsorgsfuld over for dig selv og andre, til at dvæle ved dine tanker og hvile dig, når verden hundser med dig. Hvert kapitel vil give dig konkrete anvisninger på, hvordan du udnytter disse evner.

Uanset hvad dine personlige udfordringer er, om du er stresset fuldtidsfar, direktør for en stor virksomhed, engageret aktivist eller ballerina i en verdensberømt dansetrup, så håber jeg, at du først og fremmest vil blive lettet over denne bog. Lettet over at vide, at du allerede har, hvad der skal til for at blive lykkelig og succesrig; at et stressfrit og tilfreds liv ikke bare er en mulighed, men ligefrem hele hemmeligheden til personlig og professionel succes. Du har mulighed for at få del i den festlige produktivitet, der herskede i kælderen hos de franske trykkeriarbejdere, og jeg skal vise dig hvordan. Forskningen taler sit tydelige sprog: Lykke er den hurtige vej til succes.

1

Indstil jagten på fremtiden

Hvorfor lykke og succes er i nuet

”Den, som ikke evner at leve i nuet, kan heller ikke lave ordentlige planer for fremtiden.”

– Alan Watts [23]

Når man tager til Silicon Valley, hjemstedet for Facebook, Twitter, Google og Stanford University, bemærker man nærmest øjeblikkeligt, hvordan det hele bare summer af energi. Det er lige meget, om du sidder på en café inde i Palo Alto, hvor du ikke kan undgå at overhøre begejstrede samtaler mellem nystartede entreprenører og potentielle investorer, eller på Stanfords campus, hvor højt begavede studerende sidder i de smukke forelæsningssale og lytter til professorer, der har vundet Nobelprisen, begejstringen emmer overalt i en grad, så den næsten er til at tage og føle på. Den spænding, der følger af mulighederne, opfindsomheden og successen, gennemsyrer hele atmosfæren.

Men hvis du lytter lidt bedre efter, opdager du, at der også er en mislyd i luften: Kronisk angst.

Da jeg kom til Stanford for at bygge videre på min forskeruddannelse, blev jeg forfærdet over at konstatere, hvor mange selvmord der fandt sted i løbet af mit første år på stedet. Vi befandt os på et af verdens smukkeste og solrigeste campus, du cykler til undervisning ad palmeflankerede alléer og er omgivet af højst talentfulde lærde og klassekammerater, og så var der alligevel så meget elendighed.

En kammerat og jeg blev meget påvirkede af de tragiske begivenheder, og jeg blev inspireret til at tilbyde lykke- og mindfulnessworkshops til elever, og jeg var med til at stifte Stanfords første kursus i lykkepsykologi. Ved at undervise på disse fag fik jeg lært Stanford-studerende fra forskellige niveauer og retninger at kende. Jeg begyndte at forstå, hvor angsten og elendigheden kom fra, ikke kun på Stanford, men i hele Silicon Valley og faktisk i alle de overpræsterende kulturer, jeg havde kendt på Yale, Columbia og på Manhattan.

De studerende var kronisk angste, fordi de konstant fokuserede på fremtiden og alt det, de skulle udrette. Alle løb hektisk fra den ene præstation til den næste. Inden de var færdige med en opgave, var de allerede mentalt i gang med det næste, de skulle udrette i succesens og produktivitetens navn. Konsekvensen var, at de ikke var i stand til at være nærværende nok til at fejre deres nuværende præstation og da slet ikke til at nyde livet.

Jackie [24] var en af de mange stjernestuderende, jeg underviste. For hende var begrebet succes bestemt ikke noget fremmed begreb. Allerede som teenager fik hun medieopmærksomhed og mange roser for sit engagement i frivilligt arbejde. Da hun var 14, grundlagde hun Everybody Dance Now, en nonprofit-organisation der lavede danseundervisning for underprivilegerede unge for at hjælpe dem væk fra gaderne og give dem mere selvtillid. Ved siden af sit frivillige arbejde fik hun topkarakterer i high school, vandt adskillige stipendier og legater på grund af sine præstationer i skolen og fik stipendiet California’s Junior Miss, inden hun indkasserede en af de eftertragtede pladser på Stanford. Der fortsatte hun med at være i offentlighedens søgelys og udvidede sin nonprofit-organisation til hele nationen, kom med i programmet America’s Best Dance Crew på MTV og blev udnævnt som en af de 10 bedste kvindelige collegestuderende af magasinet Glamour.

Jackie vidste, hun var nødt til at være succesfuld for at komme ind på college. Hvad hun derimod ikke vidste, var, at hun skulle blive ved at præstere i samme takt, da hun først var kommet ind. Det bekymrede hende dybt at opdage, at da hun først var kommet ind på Stanford, var hun omgivet af folk, der fortsat febrilsk fokuserede på deres anstrengelser for at vinde flere priser, få mere anerkendelse og være en endnu større succes. ”Selv når man blev introduceret for et nyt bekendtskab, blev deres seneste præstation nævnt som en del af introduktionen: Det er den og den, der har opnået alle de her imponerende ting,” fortalte Jackie. Hun følte sig udbrændt, men hendes professorer fortalte hende, at hun var nødt til at blive ved med at samle præstationer til cv’et, og det hurtigt, så hun kunne følge med sine klassekammerater. ”Mine venner grundlagde nonprofit-organisationer, der fik national anerkendelse, fik Rhodesstipendiet, blev nomineret af Forbes som ’20 under 20’ eller dyrkede idræt på OL-niveau. En af mine venner var det yngste medlem af kommunalbestyrelsen i Californien og den tredje politiske kandidat, som Oprah offentligt støttede, alt imens han var sidsteårsstuderende på college!”

Et andet eksempel, Jackie giver, er den stipendieansøgning, hun skulle lave som 19-årig andetårsstuderende på college. I ansøgningen skulle hun beskrive, hvilken forskeruddannelse, hun planlagde at ansøge, hvilke fag, hun ville tage der, hvilket job hun ville tage under sidste del af sin uddannelse, sin 10-års karriereplan, hvilke problemer hun planlagde at løse i sin karriere og disses politiske konsekvenser, udover at beskrive den omfangsrige ledererfaring, det var tanken, hun skulle have nået at få … som 19-årig! ”Du presses til at tænke så enormt langsigtet, at du faktisk er kommet ind i hamsterhjulet. Det er et rotteræs.”

Carole Pertofsky, [25] direktør for Wellness and Health Promotion på Stanford, som jeg grundlagde Stanfords første lykkepsykologikursus sammen med, forklarede mig det, der kaldes Stanford Duck Syndrome: På overfladen ligner de studerende fredfyldte ænder, der glider roligt hen over vandet i solskinnet og soler sig tilfredst i al deres succes’ ynde og pragt. Men hvis man kigger under overfladen, så ser man den mørke side: Andens ben pisker rasende af sted for at holde sig oven vande og komme frem. Carole genfortæller historien om en studerende, der kom hen til hende efter den første time i lykkekurset. Den studerende meddelte, at hun var nødt til at droppe ud af kurset. ”Da jeg spurgte hende hvorfor, sagde hun, at det stred imod alt, hvad hun havde lært: ’Mine forældre har lært mig, at min opgave her i livet, er at være meget, meget succesrig. Da jeg blev ældre, spurgte jeg mine forældre, hvad jeg skulle gøre for at blive succesfuld, og deres svar var, at jeg skulle arbejde meget, meget hårdt. Tiden gik, og jeg spurgte dem sidenhen, hvornår jeg vidste, at jeg arbejdede hårdt nok, og de sagde: ’Når du lider.’ Carole forklarer, at den mentalitet er understrømmen hos Stanfords overpræsterende studerende. Der er et konstant fokus på præstationer, og det er meningen, at du skal betale den pris, der hedder dit eget velbefindende.

Det er ikke kun på Stanford eller i Silicon Valley, det rotteræs finder sted. Det findes alle vegne. Uanset om du er webdesigner, lærer, brandmand eller officer i hæren, så opmuntres du til hele tiden at krydse ting af på to do-listen, ophobe præstationer og fokusere på fremtiden. Der er altid lidt mere, du kan gøre, for at komme foran på jobbet: Et ekstra projekt eller ansvar, du kan tage på dig, en uddannelse til du kan tage for at blive sikker på at blive forfremmet, eller en investering mere, du kan lave, bare for en sikkerheds skyld! Der er altid en kollega, der arbejder over, og det viser dig, at du også kan og burde gøre mere. Så du knokler for at nå mere end dine mål, mens du konstant leger fangeleg med din ambitiøse to do-liste.

Hvorfor? Fordi du lever efter den fejlbehæftede teori, der siger, at hvis du vil have succes, handler det om at få tingene gjort og hurtigst muligt komme videre til næste mål. Dine tanker kredser hele tiden om den næste opgave, den næste præstation og den næste person, du skal have snakket med. I den proces er det nuet, der ofres, du giver afkald på personlig lykke, udholder negative følelser og enorm stress, fordi du tror på, at belønningen i den sidste ende er det hele værd. Konsekvensen er, at du bliver fanget i en hektisk omgang angstpræget arbejdsnarkomani. Måske spørger du dig selv: ”Hvad gør jeg lige nu, der hjælper mig med at nå mine fremtidige mål?” Og hvis du ikke stiller dig selv det spørgsmål, så gør din chef, partner eller kollegaer det formentlig. Og hvis dit svar er ”ikke noget”, så får du måske dårlig samvittighed. For du har brug for hele tiden at gøre noget for at blive bedre.

Du er fanget i den tvangstanke, at du hele tiden skal præstere, hele tiden skal have mere på cv’et, flere fjer i hatten. Du gør ikke en opgave færdig, før du begynder på den næste. Du arbejder hårdt for at komme igennem din to do-liste, og alligevel bliver den bare længere og længere. Måske arbejder du på en præsentation eller en artikel, men du er allerede optaget af det emne, du skal skrive om næste gang. Selv når du står derhjemme og vasker op, er du mentalt i gang med at lave en liste over andre opgaver, du skal nå.

Tendensen til at fokusere på at få ting gjort er selvfølgelig ikke kategorisk negativ, det er en god ting at få udrettet noget! Men det, at man konstant fokuserer på det næste, er ironisk nok det, der afholder dig fra den succes, du jagter. Når alle har den opfattelse, at hver eneste minut er en mulighed for at opnå mere og komme længere, så bliver du fanget i det perspektiv og glemmer at stoppe op og stille spørgsmålet, om det egentlig virker for dig. Og du er måske ovenikøbet stolt af din viljestyrke.

Forskning [26] viser, at børns evne til at udsætte en glæde, den viljestyrke det kræver at nægte sig selv noget nu, der kan give dem øjeblikkelig tilfredsstillelse, så de kan få en endnu større belønning senere, forudser den succes, de får i livet. I den klassiske skumfidus-test blev børn tilbudt en skumfidus (eller andet sødt), men fik at vide, at hvis de ventede med at spise den, fik de dobbelt så meget senere. Det har sidenhen vist sig, at de, der evnede at vente, endte med at klare sig bedre i livet som voksne.

Det lyder da rigtig godt, ikke? Problemet er bare, at vi som voksne bliver ved med at udsætte vores lykke for at få gjort ting, så vi kan blive endnu lykkeligere senere, eller det tror vi, at vi gør. Denne udsættelsesproces kan stå på i det uendelige og blive til arbejdsnarkomani, der skader præcis den succes og lykke, vi stræber efter.

FORVENTNINGENS GLÆDE – EN FÆLDE!

I bogen Authentic Happiness [27] fortæller psykologen Martin Seligman historien om en tam øgle, der nægtede at spise og var tæt på at sulte sig ihjel. Ejeren anede ikke, hvordan han skulle redde sit kæledyrs liv. En dag, mens ejeren sad og spiste en sandwich, fik øglen opildnet sig til at samle energi nok til at gå til angreb på sandwichen. Øglen var ikke ved at dø af sult. Den foretrak bare at sulte frem for at leve et liv, hvor den ikke havde mulighed for at jage.

Jagten fascinerer også os mennesker. Den er grunden til, at vi bliver så optagede af at præstere. Den glæde, der er ved jagten, spændingen over udsigten til den potentielle (eller forestillede) belønning kaldes forventningens glæde.

Denne glæde findes både hos dyr og mennesker, og den har hjulpet os til at overleve (gennem jagten på mad) og den har sikret artens overlevelse (gennem jagten på sexpartnere). Det er forventningens glæde, der gør uopnåelige partnere så attraktive, udsalg så uimodståelige, likes på Facebook så vanedannende og den sidste nye iPhone så tillokkende. Hvad enten det er for et trofæ, en forfremmelse, en pizzaslice fra yndlingspizzeriaet eller twitterfølgere, så begejstrer begær os. Forventningens glæde er grunden til, at folk vinduesshopper, spiller eller testkører Ferrarier. Marketingsfolk er eksperter i at udnytte vores kærlighed til en god jagt. De bruger teknikker som særtilbud og unikke eller begrænsede muligheder til at lokke os: ”Gå ikke glip af det store udsalg! Tilbuddet gælder kun i en begrænset periode!” Måske bruger du selv disse teknikker i dit arbejde, og når du forhandler.

Arbejdsnarkomani er bare endnu en jagt i forklædning. Det er forventningens glæde, der driver arbejdsafhængigheden, tendensen til at arbejde umådeholdent og som tvangshandling. Forskning af [28] Michael Treadway har påvist, at folk, der arbejder hårdt, frigør større mængder dopamin (en signalsubstans, der markerer nydelse) i hjernens belønningscenter. Overpræsterende personer lever af den flygtige rus, de får, når de lige får svaret på én til e-mail, får afsluttet det ekstra projekt eller krydset endnu en opgave af på to do-listen. Arbejdsafhængighed er, i modsætning til de afhængigheder, der involverer alkohol og andre substanser, belønnet i vores kultur (med forfremmelser, bonus, ros, priser og så videre) og betragtes derfor som en god ting på trods af dens langsigtede negative påvirkning af ens velbefindende. [29]

Jagtmentaliteten er vidt udbredt i vores kultur, fordi vi står over for den nok sværeste tid i menneskets historie, hvad angår det at modstå eksterne stimuli. Hvorfor? Fordi teknologien tillader arbejdsrelaterede og personlige krav at være på vores radar hele tiden. Takket være computere, smartphones og tablets ligger chefens seneste krav lige der i indbakken, to do-listerne står på skærmen og sms-forespørgsler dukker op på telefonen. Vi behøver ikke engang ulejlige os med at tjekke telefonen eller skærmen, der bippes og brummes, når vi får en ny besked. Derudover tilbringer vi en del tid på de sociale medier, LinkedIn, Facebook, Twitter, for at være opdaterede og i forbindelse med vores netværk.

Professor Leslie Perlow fra Harvard Business School og forfatter til bogen Sleeping with Your Smartphone, kalder folk, der ikke kan slippe deres arbejde for ’succesnarkomaner’ fordi hun mener, at folk bliver afhængige af præstationer. De lider af det, der beskrives af slang-akronymet FOMO: fear of missing out (altså angsten for at gå glip af noget). De har brug for at være ’på’ bare for en sikkerheds skyld, så de er sikre på at have fod på det hele, mestre det næste projekt eller få sikret sig den næste kontrakt. ”Vi er besat af arbejde på grund af den tilfredsstillelse, vi får ud af at blive rost for vores indsats, ikke på grund af en eller anden indgroet tilfredsstillelse ved at arbejde mange timer i træk som et mål i sig selv,” bemærker hun i en artikel [30] i Harvard Business Review. Hun påpeger, at succesnarkomaner desværre også er dem, der arbejder via deres telefon og svarer på mails i stedet for at betragte deres børn vokse op eller nyde deres bedste vens bryllup.

Når man ser på vores hang til forventningens glæde og ubønhørlige jagttrang, så er det ingen overraskelse, at vi drives til at få mere og mere fra hånden, så vi kan stable præstationer og bedrifter op i håb om succes i fremtiden.

Men hvad vi derimod ikke ved, er, at det konstante fokus på produktivitet faktisk er skadende, og ikke fremmende, for vores chance for succes.

HVORFOR FREMTIDSJAGTEN IKKE FØRER TIL SUCCES

Grunden til, at vi er så forhippede på at få tingene gjort, er, at vi tror, at det, vi får ud af vores præstation, en belønning eller flere penge på kontoen, i sidste ende vil føre til den største belønning af dem alle: lykke. Vi lider under den vildfarelse, at den succes, berømmelse, penge (fortsæt selv), vi jagter, vil give os en eller anden vedvarende tilfredsstillelse. Vi tænker ofte, at når bare vi bliver færdige med dette eller hint projekt, så bliver vi lykkelige. For eksempel kan du tænke, at hvis du arbejder som en vanvittig, så får du den eftertragtede forfremmelse og en stor lønforhøjelse, der vil give den luft i økonomien, der er hårdt tiltrængt på hjemmefronten, og når du ikke længere skal bekymre dig om pengene … ja, så bliver du endelig lykkelig.

Men, hver gang folk når deres mål, så er den belønning, de har udholdt al den stress, angst og helbredsproblemer for, temmelig flygtig. Dan Gilbert [31] fra Harvard har påvist, at vi er temmelig dårlige til at forudse, hvad der vil eller ikke vil gøre os lykkelige. Vi overvurderer ofte den lykke, noget vil give os. Præcis som en kat, der jagter et legetøj kun for helt at miste interesse for det, så snart den har fanget det. Når vi endelig får det, vi gerne vil have, den store årsbonus, det perfekte job eller ligefrem at vinde i lotteriet, så opdager vi oftest, at det ikke gør os så lykkelige, som vi troede, det ville. [32]

Vores fremtidsorienterede fokus har selvfølgelig også sine fordele. Planlægning er ikke kun klogt, det er også nødvendigt på mange områder i livet, lige fra professionel udvikling til personlig økonomi. Vi er nødt til at se frem, og nogen nervøsitet (”hvordan kan jeg sikre, at vores team får udviklet og leveret produktet til tiden? Hvordan får jeg betalt terminen?”) følger naturligt med. Forskning viser, at det at tænke over fremtiden kan hjælpe dig til at tage klogere beslutninger generelt, [33] herunder økonomiske beslutninger om, hvor meget man skal spare op. [34]

Forventningens glæde giver til os gengæld den nødvendige beslutsomhed, begejstring og rygrad til at arbejde hårdt for en forfremmelse eller en ny kontrakt, gennemføre et maraton eller en eksamen eller tilegne os et nyt sprog. Vi nyder at jagte vores drømme og værdsætter ting mere, hvis vi har arbejdet hårdt for at få dem.

Men der er store problemer forbundet med konstant at prøve at få tingene gjort og fokusere på det næste: Gør du det, forhindres du ironisk nok i at blive så succesrig, som du gerne ville være, samtidigt med at det skader krop og sjæl. Mange undersøgelser viser [35], at arbejdsnarkomanen eller succesnarkomanens jagt kan være skadelig på flere niveauer:

•
*Helbredet. Den kædes sammen med et dårligere fysisk og psykisk helbred. I særdeleshed forbindes den med udbrændthed, følelsesmæssig udmattelse, kynisme og udviskning af personligheden (en foruroligende fornemmelse af at være afkoblet fra sig selv, der følger med konstant stress og traume). Den er også kædet sammen med en generel lavere tilfredshed med livet. [36]

•
Arbejde. Jagten kan – ulogisk nok – skade produktiviteten og præstationen. Den er sat i forbindelse med lav jobtilfredsstillelse og øget arbejdsstress, som reducerer produktiviteten [37] ved for eksempel at reducere koncentrationsevnen. [38] Det burde ikke komme som nogen overraskelse. Hvis du konstant fokuserer på det næste, du skal opnå, er det kun en del af din opmærksomhed, der er rettet mod det, du laver lige nu.

•
Relationer. På arbejdet kan et konstant fokus på præstationer give negative vibrationer til kollegaerne, og der kan opstå konkurrence, kappestrid og mistillid, der fører til uproduktiv opførsel. [39] På det personlige plan fører jagten til en konstant konflikt mellem arbejde og privatliv, reduceret tilfredshed og harmoni i familien og problemer med ægtefællen. [40] Hvis du altid tænker på det næste, du skal opnå, er du formentlig ikke særligt meget til stede for din familie. De kan ikke undgå at føle, at de ikke er lige så vigtige som den opgave, du bekymrer dig om snart at skulle i gang med.

Set udefra kan det virke, som om vi har alt, men under overfladen er vi udbrændte, yder ikke vores bedste og føler os elendigt til mode, både følelsesmæssigt og psykisk, mens vores forhold lider.

FORDELENE VED AT LEVE I NUET

Paradoksalt nok vil du blive langt mere succesfuld, hvis du sætter tempoet ned og fokuserer på det, der er foran dig lige nu, virkelig er til stede frem for altid at tænke på det næste. Udtryk som grib øjeblikket, eller carpe diem, lyder som klichéer, men de bakkes massivt op af videnskaben. Forskning viser, at det at være til stede frem for altid at fokusere på det, du skal bagefter, gør dig mere produktiv og lykkeligere, udover at det vil give dig den flygtige kvalitet, vi forbinder med de mest succesrige mennesker: karisma.

At være nærværende gør dig lykkeligere og mere produktiv

De fleste af os har mistet evnen til at blive i nuet. Vores kalender er pakket med aftaler og stort set ingen pauser, og vi fylder hver eneste ledige sekund med at multitaske. For eksempel tager vi børnene med i parken efter arbejde, mens vi lige klarer en opringning til en kollega; vi deltager i et møde, mens vi jonglerer med morgendagens to do-liste, eller vi opdaterer vores LinkedIn-profil, mens vi spiser frokost med en ven. Når vi multitasker, er vi aldrig rigtig fuldt opmærksomme på, hvad der foregår lige nu, og vi går glip af det, der sker i det aktuelle øjeblik.

Nutidens krav og den vidt udbredte teknologi gør, at det nærmest er umuligt ikke at blive mødt af professionelle og personlige krav hele tiden: Du sidder måske i et møde, men holder også øje med, om du får en sms fra din partner, du skal hente på vejen hjem, eller du sidder og gør et skriv færdigt, mens du lige holder øje med din e-mail, så du kan give en kunde et hurtigt svar. Der er arbejdspladser, der forventer, at du har styr på din indbakke hele døgnet. Selv når der ikke er noget, der haster, er multitasking blevet en livsstil. Du er så vant til at tjekke din telefon, mens du arbejder, når du tilbringer tid sammen med familien og selv når du træner og holder ferie.

At multitaske hjælper os ikke til at gøre tingene hurtigere, faktisk forhindrer det os i at gøre nogen af tingene godt. Hvis du formår, når du løser en opgave, at give den din fulde opmærksomhed, så vil du løse den langt mere effektivt og hurtigt, og du vil samtidigt kunne nyde processen.

Når vi gør flere ting på en gang, kan vi ikke fuldt ud fordøje det, vi er i gang med. I en undersøgelse blev det påvist, at universitetsstuderende, der havde deres computere åbne under en forelæsning, scorede langt færre point i en traditionel husketest om forelæsningens indhold, end studerende der havde haft deres computere lukket. [41] Forskning viser også, at vores koncentrationsevner svækkes, fordi vi mister evnen til at filtrere unødvendige informationer fra og derfor konstant tænker på andre ting. [42] På en måde har vi trænet vores hjerne til at bearbejde flere ting på en gang, men resultatet er, at intet bliver bearbejdet godt. En undersøgelse viste, at hvis du kører bil og samtidigt lytter til en, der taler, så er den hjerneaktivitet, der ellers var dedikeret til at køre bil, forringet med 37 procent. [43] Med andre ord, det at multitaske betyder måske nok at gøre flere ting, men man gør dem mindre godt. En leder i et kommunikationsfirma fortalte mig engang, at mange af hendes ansatte var så fokuserede på at multitaske, at de til sidst afleverede utilfredsstillende opgaver. Hun sagde til dem, at de skulle sætte tempoet ned, en ret usædvanlig melding fra en leder, fordi hun vidste, at hvis de var nærværende og gav sig tid til at gennemtænke hver opgave, så performede de ikke alene bedre, de lærte også noget af hver eneste opgave og dermed forbedrede de kvaliteten af deres fremtidige arbejde.

Når vi er fanget i multitasking eller er distræte, fordi vi tænker på det, vi skal bagefter, skader vi ikke kun vores præstation, vi skader muligvis også vores velbefindende. En undersøgelse har vist, at jo mere folk multitaskede (tekstbehandling, sms og e-mail), jo mere var de ramt af angst og depression. [44] Hvis du konstant bliver trukket i forskellige retninger, er det kun naturligt, at du føler dig mere stresset og overvældet.

Derimod viser forskning [45] også, at vi nyder det, vi laver meget mere, når vi er helt i pagt med det. Og når vi er fuldt til stede, er vi i stand til at være helt opslugte af det, vi laver, og det er ekstremt produktivt. Tænk på en situation, hvor du stod over for et projekt, du frygtede at skulle i gang med. Du vidste, du ville komme til at bruge mange kræfter på det; måske havde du også udsat det flere gange. Men så, da du først kom i gang, måske fordi deadline nærmede sig faretruende, så blev du helt opslugt af det, og så kørte projektet bare. Du opdagede, at du rent faktisk nød processen. Du blev højst produktiv, fordi du fokuserede fuldt og helt på opgaven foran dig. I stedet for at stresse over fremtiden og få din opmærksomhed trukket i alle mulige retninger, så fik du opgaven fra hånde, den blev udført godt, og du var ovenikøbet glad.

Mihály Csíkszentmihályis forskning [46] antyder, at når du er fuldt optaget af en aktivitet, så oplever du en energisk og glad tilstand, han kalder flow. Flow opstår, når du er 100 % optaget af en aktivitet, der er udfordrende nok til, at du engagerer dig (men ikke så udfordrende, at du skal bruge flere dage på at hitte rede i den). Det er et stadie, hvor du er fuldt til stede i øjeblikket, og det producerer stor nydelse. Tit sker der det, at du glemmer alt omkring dig. Du er helt og fuldt optaget. Du er i øjeblikket, og det hele ser bare ud til at, ja, flyde. Sådanne oplevelser er dybt tilfredsstillende, fordi du er helt opslugt i krop og sjæl af det, du oplever.

Der var engang, hvor jeg hadede at løbe ærinder som at fylde benzin på bilen, få skiftet olie på bilen, ringe til elselskabet om en regning eller tage ud og købe ind. Det føltes virkelig som spild af tid at ordne den slags, i stedet for at være ’produktiv’ og foretage mig noget, der ville gavne min karriere. Jeg forsøgte at uddelegere den slags opgaver. Med tiden fandt jeg ud af, at ved konstant at være i et mindset, der handlede om at være produktiv, så sled jeg ikke alene mig selv ned, jeg gik også glip af folk og muligheder omkring mig. Det var faktisk mit liv, der foregik lige der, men jeg opdagede det ikke. Hvis jeg mødtes med en ven, jeg ikke havde set længe, kunne jeg ikke finde ud af at være nærværende, fordi jeg lige skulle tjekke min mail, for det kunne jo være, der var kommet noget vigtigt, eller jeg ville tage tidligt hjem for at få ’noget fra hånden’. I virkeligheden levede jeg i konstant nervøsitet … og mit hoved var konstant optaget af fremtiden.

Der skulle en galdeblæreoperation til, før jeg holdt op med at løbe en million kilometer i timen. I to uger var jeg tvunget til at lave absolut ingenting. Jeg havde ikke noget valg. Selvom jeg havde store smerter, opdagede jeg til min overraskelse, at livet helt automatisk blev 100 gange rarere. Det var, som om jeg badede i sollys omkring mig. Maden smagte så meget bedre, jeg sov dybt, og uden nogen som helst grund blev jeg fyldt med glæde. Hvad var det, der foregik? Var jeg nu nødt til at være på ferie resten af mit liv? Nej, det var ikke et spørgsmål om, at jeg holdt fri fra arbejde. Det var, fordi jeg holdt fri fra min indre opgavebestyrer. Det gjorde, at jeg virkelig kunne være nærværende med det, der nu var. Og det gik op for mig, at jeg var gået glip af hverdagens små glæder, sociale interaktioner og tid, hvor jeg værdsatte mine omgivelser. Det interessante var, at da jeg vendte tilbage til arbejdet, var jeg mere nærværende omkring mine aktiviteter og kollegaer, og som konsekvens heraf fik jeg udrettet mere, og det var meget mere effektivt, da jeg ikke havde tankerne optaget af fremtiden.

Alligevel er der rigtig mange af os, der går glip af denne fantastiske oplevelse af produktivitet og lykke i en stor del af vores liv. Ifølge en undersøgelse [47] af 5.000 personer, som Matthew Killingsworth og Daniel Gilbert fra Harvard har foretaget, tilbringer voksne kun omkring 50 procent af deres tid i nuet. Med andre ord er vi mentalt fraværende halvdelen af den tid, hvor vi arbejder, er sammen med venner og familie eller er i gang med aktiviteter, vi ellers godt kan lide. Vi er optagede af myriader af andre ting end det, der sker lige nu.

Udover at måle, hvornår folks tanker vandrede, indsamlede forskerne også information om niveauer af lykke. De fandt ud af, at når vi er i nuet (og altså tænker på det, vi laver) er vi også lykkeligst, uanset hvad det er for en aktivitet. Med andre ord, selvom du er i gang med noget, du normalt ikke bryder dig om (for eksempel laver administrativt papirarbejde), så er du gladere, når du koncentrerer dig 100 % om det, end når du tænker på noget andet, mens du gør det. Derfor gav Killingsworth og Gilbert deres videnskabelige afhandling titlen ’A Wandering Mind Is an Unhappy Mind’.

Andre studier har bekræftet, at tankevandring generelt er associeret med et dårligt humør. [48] Når dine tanker kredser om fortiden eller fremtiden, er der ret stor sandsynlighed for, at du oplever negative følelser. For eksempel kan du opleve angst og frygt, når du tænker på fremtiden. Du vil især føle uro og stress, hvis det, du tænker på, er, hvor meget du mangler at opnå. Hvad angår negative tilstande som vrede og frustration, vil du opdage, at de opstår, når du er optaget af fortiden; uanset hvad det var, der gjorde dig vred, er det overstået, alligevel dvæler dine tanker stadig ved situationen. Fortrydelse er også noget, der har med fortiden at gøre. Det er en ny dag og nye omstændigheder, alligevel kredser du om den situation, hvor du ville ønske, du havde handlet anderledes.

Jeg siger absolut ikke, at du skal lade være med at dagdrømme eller tænke tilbage; som vi vender tilbage til i kapitel fire, skal vi absolut sørge for at sætte tid af til den slags aktiviteter, for de er brændstof for vores kreativitet. Det at dagdrømme om skønne begivenheder, kan føre til kreative tanker og mere positive følelser. Du kan også føle glæde ved at genleve et lykkeligt minde eller sidde og falde i staver over et særligt interessant emne. [49] Men alligevel, som Killingsworth og Gilbert påviser, så er vi gladest og mest produktive, når vi er helt opslugt af den opgave, vi er i gang med.

Hvorfor gør nuet os lykkelige? Fordi vi fuldt og helt oplever det, der sker omkring os. I stedet for at lade os indfange af et kapløb om at nå mere hurtigere, sætter vi tempoet ned og er rent faktisk sammen med dem, der er omkring os, er fordybet i de idéer, der diskuteres og er fuldt optagede af vores projekter.

Vi har alle muligheden for at træffe valg, der kan hjælpe os til at forblive nærværende i vores opgaver. Ryd skrivebordet for distraktioner, sæt telefonen på lydløs, brug et program som Focus til at blokere hjemmesider, du bruger som overspringshandlinger (som sociale medier) og luk din mail. Sæt uret, så du sikrer dig, at du fokuserer på opgaven, du har foran dig, i et bestemt stykke tid. Jeg foretrækker at bruge et gammeldags timeglas.

Du får mere karisma af at være nærværende

og[50]

Hvis du derimod møder en, der giver dig sin fulde opmærksomhed og er aktivt engageret i samtalen, er det langt mere sandsynligt, at du finder personen tiltalende og interessant.